ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/9133/26
Провадження № 33/820/485/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М. захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Березюка В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Березюка В.Г. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2026 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 665 грн 60 коп.
За постановою суду, 19 березня 2026 року о 07 год 50 хв у м. Хмельницькому на вул. Волочиській, 1/5Б, та 30 березня 2026 року о 15 год 19 хв у м. Хмельницькому на вул. Молодіжній, 9/1, у порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Chevrolet", державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідність шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Березюк В.Г. просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2026 року, вказану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Уважав, що постанова місцевого суду є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та постановлена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження фактичних обставин справи.
Зазначав, що працівники поліції поводили себе зухвало, ігнорували будь-які норми поведінки та моралі в суспільстві, на прохання надати можливість скористатись правовою допомогою відповідали в некоректній формі.
Зауважував, що озвучена причина зупинки (пошкодження лакофарбового покриття) є надумана та безпідставна.
Звертав увагу на те, що того ж дня ОСОБА_1 після складення протоколу про адміністративне правопорушення звернувся до КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та згідно з висновком, який зазначено в долученій довідці, ОСОБА_1 не перебуває в стані сп`яніння «тверезий».
Посилався на те, що в матеріалах справи немає будь-яких належних і допустимих доказів, які би свідчили про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Отже, на думку апелянта, суд розглянув справу без дотримання принципу законності та повного і всебічного розгляду, не з`ясував усіх обставин, що й призвело до прийняття протизаконного рішення. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Березюка В.Г. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.
Стосовно клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2026 року, то воно підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Частиною 2 ст.294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Положення ст.129 Конституції України основною засадою судочинства визначають забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст.55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст.64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п.8 ч.1 ст.129 Конституції України).
Згідно зі ст.289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Згідно з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вбачається, що захисник Березюк В.Г., який є апелянтом, з 14.05.2026 по 24.05.2026 року перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується випискою медичної карти амбулаторного хворого від 27.05.2026 року.
З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, оскільки він пропущений з поважних причин.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Доказами відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з вимогами ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Указаних вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, – визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.
Винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджена зібраними у справі та дослідженими доказами, а саме: 
- відомостями з протоколів про адміністративне правопорушення: серія ЕПР1 № 618727 від 19 березня 2026 року та серія ЕПР1 № 627916 від 30 березня 2026 року; 
- відеозаписами із службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських, якими було зафіксовано всі обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 та факт дотримання працівниками поліції вимог закону, зокрема, водію було неодноразово запропоновано пройти огляд в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, на що останній відмовився;
- направленнями на медичний огляд від 19 березня 2026 року та 30 березня 2026 року, де зафіксовані виявлені у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідність шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук.
Дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
У ході перегляду справи апеляційною інстанцією не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного вищевказаною інструкцією. 
Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан наркотичного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Як видно з матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали всі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, оскільки певні ознаки (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідність шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук) свідчили, що останній може перебувати в стані наркотичного сп`яніння, а також керував транспортним засобом. 
З відеозапису з бодікамер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 має ознаки наркотичного сп`яніння, однак відмовився на вимогу працівників поліції від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, його поведінка не відповідала обстановці.
Проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Доводи про самостійне проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння не спростовують наявність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , що полягала у відмові від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Цим доводам місцевий суд надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена в мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу. 
Невизнання вини розцінюється, як форма умисного уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення. 
Наявний в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозапис містить відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і повністю відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення. 
Переконливих доводів у апеляційній скарзі, які би спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови, не встановлено.
Порушень вимог закону, які би ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає. 
Доводи апеляційної скарги спростовані зібраними та дослідженими доказами у справі, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку. Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах.
При накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП ураховано характер правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. 
Отже, підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження у справі відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :
Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника– без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду М.С. Матущак