КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
28 травня 2026 року
м. Київ
провадження № 22-ц/824/8304/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач), 
суддів: Левенця Б. Б., Саліхова В. В.,
при секретарі Гайдаєнко В. С.
за участі: представника відповідача - адвоката Світельської Ю. В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Світельської Юлії Віталіївни, в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,
на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва у складі судді Марфіної Н. В.
від 03 вересня 2025 року
у цивільній справі № 755/9917/25 Дніпровського районного суду міста Києва
за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» 
до ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 
про стягнення заборгованості,
У С Т А Н О В И В:
В травні 2025 року позивач звернувся в суд із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що є виконавцем послуг з централізованого опалення, постачання теплової енергії та гарячої води для споживачів багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , якими користуються відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Стверджував, що між сторонами існують договірні правовідносини, які виникли на підставі публічних договорів приєднання, проте відповідачі, в порушення вимог статей 526, 530 ЦК України, не виконували зобов`язання з оплати спожитих послуг. Окрім того, позивач вказував на набуття права вимоги заборгованості за період до 01.05.2018 на підставі договору відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18, укладеного з ПАТ «Київенерго». З огляду на прострочення виконання грошових зобов`язань, позивачем, відповідно до статті 625 ЦК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», нараховано інфляційні втрати, три проценти річних та пеню. Загальний розмір заборгованості за період з 01.05.2018 по 31.03.2025, що підлягає стягненню, становить 99 457,11 грн. З урахуванням наведеного, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості, а також понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028,00 гривень
Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 03 вересня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 99 457 грн 11 коп. Вирішено питання судових витрат.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 січня 2026 року поновлено відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 пропущений процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03.09.2025 у справі №755/9917/25. Заяву представника відповідачів про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03.09.2025 залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі адвокат Світельська Ю. В., в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині стягнення заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги централізованого гарячого водопостачання в сумі 37,08 грн та інфляційної складової боргу у розмірі 5,38 грн та 3 % річний у розмірі 1,30 грн, за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 13 350,76 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 1 935,86 грн, три проценти річних у розмірі 466,36 грн, за спожиті до 01.11.2021 послуги постачання гарячої води в сумі 27 520,49 грн та інфляційної складової боргу у розмірі 3 330,68 грн та 3 % річний у розмірі 773,70, пеня у розмірі 451,15 грн, з плати за абонентське обслуговування послуг постачання гарячої води у розмірі 712,80 грн. Ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги заборгованості у залишку боргу.
Зазначають, що під час розгляду справи позивачем було проведено повний перерахунок заборгованості за послуги з постачання гарячої води у розмірі 42 957,14 грн у зв`язку з безпідставністю нарахувань, що підтверджується рахунком-повідомленням станом на 01.08.2025. Звертають увагу на те, що зазначений перерахунок став наслідком проведення періодичної повірки квартирних лічильників від 25.06.2025 та зняття контрольних показань вузла розподільчого обліку від 27.08.2025, зафіксованих в акті № 2340435. Апелянти наголошують, що оскільки інформація про проведені коригування не була відома суду на момент ухвалення рішення, визначення до стягнення сум за гаряче водопостачання, абонентське обслуговування гарячої води у розмірі 712,80 гривні, а також пов`язаних із ними інфляційних нарахувань, трьох процентів річних та пені є повністю безпідставним. Стосовно заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення апелянти вказують, що не заперечують проти базового розміру боргу, який згідно з позовною заявою становить 42 373,57 грн за всі періоди нарахування, включаючи 3 402,60 грн за період до 01.05.2018, 13 892,96 грн за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 та 25 078,01 грн за період з 01.11.2021 по 01.05.2025. Проте вони звертають увагу на те, що у період з 27.08.2025 по 25.02.2026 ними було добровільно погашено заборгованість за опалення на загальну суму 21 550,00 грн. Зокрема, платежі здійснювалися 27.08.2025 в сумі 1 000,00 грн, 25.09.2025 - 1 000,00 грн, 08.10.2025 - 1 000,00 грн, 28.10.2025 - 1 550,00 грн, 03.12.2025 - 2 000,00 грн, 12.01.2026 - 10 000,00 грн та 25.02.2026 - 5 000,00 грн. Вважають, що дійсний залишок боргу за опалення станом на час подання апеляційної скарги становить лише 20 823,57 грн. З огляду на таке, просять скасувати судове рішення суду першої інстанції в частині безпідставно стягнутих сум та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову у межах фактичного залишку боргу з відповідним перерозподілом судових витрат. 
Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.
Від позивача 26.05.2026 надійшли письмові пояснення щодо актуального розміру заборгованості, у які зазначається що позивачем було здійснено коригування нарахувань за особовим рахунком. Внаслідок проведеного перерахунку та часткових оплат сума заборгованості за особовим рахунком відповідачів зменшилася. Станом на 21.05.2026 залишок боргу відповідачів по справ становить 23 491,55 грн. 
Зважаючи на фактичну зміну розміру заборгованості позивач просить закрити апеляційне провадження у справі в частині позовних вимог, що охоплюють суми проведеного коригування на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 та ч. 1 ст. 373 ЦПК України, а також суми фактичних оплат, внесених відповідачами, на підставі а. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку із відсутністю предмета спору. В іншій частині позовних вимог судове рішення змінити, задовольнивши позовні вимоги у розмірі фактичного залишку заборгованості - 23 491,55 грн. 
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідачів підтримала апеляційну скаргу із викладених у ній підстав та доводів.
Позивач представника у судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Зважаючи на невідповідність змісту заяви позивача заявленому клопотанню про закриття апеляційного провадження, та виходячи з відсутності правих підстав для закриття апеляційного провадження, справа розглядається виходячи із доказів наявних у матеріалах справи та доказів щодо перерахунку, проведеного до ухвалення судом першої інстанції рішення по суті спору, що подані суду апеляційної інстанції обома сторонами. 
Заслухавши доповідь судді Євграфово Є. П., пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та поданих письмових пояснень позивача, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.
Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 № 45 власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках, є предметом регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон).
Відповідно до ст. 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
У постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що «хоча у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».
Отже під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачам), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги.
З матеріалів справи вбачається й такі обставини сторонами не оспорюються, що на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови.
Плата за абонентське обслуговування розраховується КП «Київтеплоенерго» на одного абонента (один особовий рахунок) на місяць з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем про надання комунальних послуг».
Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 24.12.2019 № 2244 у відповідності до ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» встановлено внески за обслуговування КП «Київтеплоенерго» вузлів комерційного обліку комунальних послуг, а саме вузлів комерційного обліку послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води.
Звертаючись із позовом до суду позивач вказував, що відповідачі, у порушення вимог законодавства у сфері комунальних послуг, своєчасно не сплачував за спожиті послуги з ЦО/ЦПГВ та з ТЕ/ПГВ, в результаті чого утворилась заборгованість, яка за період з 01.05.2018-31.03.2025 складає 81 942,62 грн, а саме: за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 13 892,96 грн, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 13 350,76 грн, за період з 01.11.2021 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 25 078,01 грн; заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 27 520,49 грн. Також у період до 31.10.2021 за відповідачами обліковується заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у розмірі 30,03 грн. За період з 01.11.2021 обліковується заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 357,57 грн, заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 712,80 грн. 
Крім того, позивач зазначав, що на підставі Договору про відступлення права вимоги (цесїї) від 11.10.2018 № 602-18 (далі Договір цесії), укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (далі - Кредитор) та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (далі - Новий Кредитор), набув право вимоги до Відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення у розмірі 3 402,60 грн та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 37,08 грн.
Зважаючи на здійснені нарахування за ст. 625 ЦК України позивач стверджував, що загальна сума позовних вимог, що підлягає стягненню складає 99 457,11 грн, а саме:
- заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 13 892,96 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 2 014,48 грн, 3 % річних у розмірі 485,30 грн;
- заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 13 350,76 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 1 935,86 грн, 3 % річних у розмірі 466,36 грн;
- заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 у розмірі 25 078,01 грн. інфляційної складової боргу у розмірі 2 920,01 грн, 3 % річних у розмірі 691,77 грн, пеня у розмірі 386,58 грн;
- заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води за період з 01.11.2021 у розмірі 27 520,49 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 3 330,68 грн, 3 % річних у розмірі 773,70 грн, пеня у розмірі 451,15 грн;
- заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 3 402,60 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 493,38 грн, 3 % річних у розмірі 118,86 грн;
- заборгованості за спожиті до 01.05.2018 централізованого постачання гарячої води у розмірі 37,08 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 5,38 грн, 3 % річних у розмірі 1,30 грн;
- заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 357,57 грн;
- заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 712,80 грн;
- заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у розмірі 30,03 грн.
Задовольняючи позов Комунального підприємства «Київтеплоенерго», суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі, будучи зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а отже, на підставі статті 68 ЖК України та статті 322 ЦК України зобов`язані своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги. Встановивши на підставі наданих позивачем щомісячних розрахунків за послуги опалення та гарячого водопостачання, наявність заборгованості, суд дійшов висновку про неналежне виконання відповідачами своїх зобов`язань та обґрунтованість позовних вимог у розмірі 99 457,11 грн.
Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно з вимогами статей 263 та 376 ЦК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, а неповне з`ясування обставин справи або недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, є підставою для скасування рішення/
Суд першої інстанції стягнув у повному обсязі загальну суму позовних вимог у розмірі 99 457,11 грн, яка була нарахована Комунальним підприємством «Київтеплоенерго» за період до 31 жовтня 2021 року та після 01 листопада 2021 року, включаючи нарахування за статтею 625 Цивільного кодексу України та пені, визнавши їх обґрунтованими не встановивши дійсний розмір заборгованості за кожну з наданих послуг та у відповідні періоди. 
Згідно з матеріалами справи та доданими до апеляційної скарги доказами, до ухвалення судом у даній справі рішення по суті спору, на підставі заяви споживачів від 27.08.2025 позивачем було проведено контрольне зняття показань з вузла розподільчого обліку гарячої води та складено акт № 2340435, перед чим у червні 2025 року здійснено періодичну повірку приладів обліку. За результатами зазначених дій позивачем у липні 2025 року було виконано повний перерахунок вартості послуг з постачання гарячої води у бік зменшення на загальну суму 42 957,14 грн, що відображено у платіжних документах за липень 2025 року та підтверджується рахунком-повідомленням КП «Київтеплоенерго» станом на 01.08.2025, відповідно до якого, заборгованість за попередній період за цією послугою відсутня, а залишок поточного нарахування становив 329,69 грн та був повністю сплачений відповідачами у вересні 2025 року. 
Зазначені обставини підтверджуються також відповіддю КП «Київтеплоенерго» від 13.10.2025 на адвокатський запит, де вказано про внесення у липні 2025 року інформації щодо проведення метрологічної повірки вузла розподільного обліку гарячої води до програмного комплексу підприємства та проведення корегування нарахувань у бік зменшення на суму 42 957,14 грн.
Також, поданими до апеляційної скарги платіжними документами також підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 добровільно сплатили на користь позивача кошти на загальну суму 21 550,00 грн у період з серпня 2025 року по лютий 2026 року (станом на 18 лютого 2026 року).
Водночас, відповідно до поданої суду апеляційної інстанції Комунальним підприємством «Київтеплоенерго» довідки про залишок боргу станом на 21.05.2026, за період з 01.05.2018 по 31.03.2025 проведено корегування за послуги постачання гарячої води на загальну суму 40 737,34 грн, а також споживачами сплачено 38 219,14 грн. 
За наведеною довідкою загальний залишок заборгованості становить 19 470,03 грн, до якого позивачем включено судовий збір у розмірі 3 028,00 гривень, заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 712,80 гривень, пеню у розмірі 837,73 грн, залишок за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 2 273,34 гривні, інфляційні втрати у розмірі 10 201,03 грн та три проценти річних у розмірі 2 417,13 грн. 
Крім того, за цією ж довідкою про залишок боргу за початковий період з 01.05.2015 по 01.05.2018 залишок становить 4 021,52 грн, який складається із заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 3 402,60 грн, інфляційних втрат у розмірі 498,76 грн та трьох процентів річних у розмірі 120,16 грн.
Проводячи аналіз здійснених у процесі розгляду справи добровільних оплат та здійснено позивачем до ухвалення рішення у справі корегування нарахувань, колегія суддів зазначає, що несплаченими у межах заявленого позову залишаються такі складові: 
залишок основного боргу за послуги з постачання теплової енергії з 01.11.2021 у розмірі 2 273,34 грн; 
заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 3 402,60 грн, а також нараховані на них інфляційна складова боргу у розмірі 493,38 грн та три проценти річних у розмірі 118,86 грн; 
нараховані на борг за послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 інфляційна складова у розмірі 2 014,48 грн та три проценти річних у розмірі 485,30 грн; 
нараховані на борг за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 інфляційна складова у розмірі 2 920,01 грн, три проценти річних у розмірі 691,77 грн та пеня у розмірі 386,58 грн; 
нараховані на заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води інфляційна складова боргу у розмірі 5,38 грн та три проценти річних у розмірі 1,30 грн. 
Таким чином, загальна сума заборгованості в межах заявлених позовних вимог, яка знайшла своє повне підтвердження дійсними матеріалами справи та є обґрунтованою, становить 13 505,80 грн.
Натомість, вимоги про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 13 350,76 грн, заборгованості за спожиті послуги з постачання гарячої води за період з 01.11.2021 у розмірі 27 520,49 грн, а також пов`язаної з ними плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 712,80 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 1 935,86 грн та 3 330,68 грн, трьох процентів річних у розмірі 466,36 грн та 773,70 грн й пені у розмірі 451,15 грн є безпідставними та повністю спростовані самим позивачем у зв`язку з проведенням перерахунку до ухвалення судом рішення по суті спору через підтвердження факту відсутності споживання цієї послуги у заявлених обсягах.
За таких обставин, суд першої інстанції не встановив обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам, оскільки станом на час постановлення рішення судом не було визначено дійсного розміру заборгованості споживачів у зв`язку з неотриманням даних про здійснений позивачем перерахунок, через що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову на суму 13 505,80 гривень, яка є обґрунтованою з урахуванням поточного стану розрахунків сторін, та процесуальної позиції позивача щодо обсягу заявлених у суді першої інстанції вимог.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України. За подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Оскільки частина заборгованості була сплачена відповідачами після звернення позивача до суду, судові витрати у цій частині покладаються на відповідачів. 
Пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та сум, визнаних і сплачених відповідачами (разом 51 591,00 грн від загальної суми позову 99 457,11 грн, що складає 51,87%), за рахунок відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 570,62 грн. 
За подання апеляційної скарги відповідачами було сплачено судовий збір у розмірі 4 542,00 грн. Пропорційно до частини апеляційних вимог, що підлягає задоволенню (47 841,00 грн від суми оскарження 47 911,54 грн, що становить 99,85%), з позивача на користь ОСОБА_1 (платника судового збору) підлягають стягненню витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4 535,19 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369, 374, 376, 381, 383 ЦПК України суд, -
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу адвоката Світельської Юлії Віталіївни, в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , задовольнити частково.
Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 вересня 2025 року скасувати, ухвалити нове рішення.
Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (ЄДРПОУ 40538421) заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 13 505 (тринадцять тисяч п`ятсот п`ять) гривень 80 копійок.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (ЄДРПОУ 40538421) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 31 копійку.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (ЄДРПОУ 40538421) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 31 копійку.
Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (ЄДРПОУ 40538421) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4 535 (чотири тисячі п`ятсот тридцять п`ять) гривень 19 копійок.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 02 червня 2026 року. 

Судді Є. П. Євграфова

Б. Б. Левенець

В. В. Саліхов