ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1390/26 Справа № 182/1687/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Рунчева О.В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 року Дніпровський апеляційний суд у складі:    головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
суддів: Свистунової О.В., Пищиди М.М.
за участю секретаря - Триполець В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до відповідальності
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2025 року, 

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2025 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій остання просила суд про визнання протиправним та скасувати наказу про притягнення її до відповідальності. В обґрунтування позову  ОСОБА_1 зазначила, що з 20 лютого 2024 року займає посаду економіста з постачання (код робочого місця – 1313) бюро матеріально-технічного постачання відділу поставок та забезпечення виробництва Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» (далі по тексту – АТ «НЗФ»). 21 лютого 2025 року за наслідками розгляду адвокатського запиту від 14 січня 2025 року № 1/П від відповідача отримано копії засвідчених належним чином документів, що були надіслані поштовим відправленням за допомогою національного оператора поштового зв`язку АТ «УКРПОШТА» у вигляді рекомендованого листа. Шляхом вивчення отриманих документів серед іншого позивачу стало відомо про те, що відповідачем до неї було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани, що знайшло своє відображення у наказі від 21 листопада 2024 року № 22 «Про притягнення до відповідальності окремих працівників заводу». Зокрема, змістом пункту 2 даного наказу відображено відомості про оголошення економісту з постачання бюро матеріально-технічного постачання відділу поставок та забезпечення виробництва ОСОБА_1 догани за недотримання вимог пп. 4.1.1, 4.1.2, 4.1.3 та 4.14 СТП НЗФ ВПЗВ 38-2023 «Закупівля, планування, забезпечення виробництва, зберігання та облік ТМЦ», п. 2.10 Положення про порядок взаємодії УПЗВ із фондоутримувачами … під час формування замовлень…, затвердженого наказом від 01.08.2012 № 167, за порушення пп. 1.6, 2.4, 2.7, 2.38 Посадової інструкції економіста з постачання бюро матеріально технічного постачання відділу поставок та забезпечення виробництва на підставі пп. 4.4, 4.6, 4.9, 4.10, 4.15 тієї ж Посадової інструкції, а також п. 5.9 СТП НЗФ ВПЗВ 38 2023 «Закупівля, планування, забезпечення виробництва, зберігання та облік ТМЦ». Окрім того, у пункті 2 згаданого вище наказу йдеться про те, що протягом дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до ОСОБА_1 не повинні бути застосовані, згідно з вимогами ч. 3 ст. 151 КЗпП України. Позивач звертає увагу суду, що з оскаржуваним наказом вона була ознайомлено лише 13 січня 2025 року, та вважає, що порушень вимог посадової інструкції не допускала, так як з їх змістом не була ознайомлена, а протиправні дії відповідача щодо позбавлення премії (виробничої премії) порушують її право на працю. Аргументуючи свої вимоги позивач зазначила, що ПАТ «НЗФ» вимоги трудового законодавства не виконав, так із документами, які визначали б правові та організаційні засади діяльності позивача на посаді економіста з постачання бюро матеріально-технічного постачання відділу поставок та забезпечення виробництва, її під підпис не ознайомив. Зауважила, що обов`язок виконання інших організаційно-розпорядчих локальних актів, про недотримання яких йдеться у пункті 2 спірного наказу, визначається саме положеннями посадової інструкції та є визначальним при розгляді питання про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Відповідач перед застосуванням дисциплінарного стягнення особисті письмові пояснення у неї не витребовував. Проте, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Роботодавець має довести не лише факт порушення трудової дисципліни, але й дотримання порядку накладення дисциплінарного стягнення. Відповідачем не дотримано процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності, що робить його протиправним і незаконним. Оскільки позивача не було ознайомлено із посадовою інструкцією за посадою економіста з постачання бюро матеріально-технічного постачання відділу поставок та забезпечення виробництва, її неможливо було позбавити премії за невиконання чи неналежне виконання посадових обов`язків. З цих підстав просить суд визнати протиправним та скасувати наказ АТ «НЗФ» від 21 листопада 2024 року № 22 в частині, що стосується ОСОБА_1 , cтягнути з АТ «НЗФ» на користь позивача не нараховану та невиплачену премію (виробничу премію) за період з листопада 2024 року по дату винесення судом рішення, стягнути з АТ «НЗФ» на користь позивача понесені нею судові витрати (а.с.1-8). 

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Нікопольський завод феросплавів» про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до відповідальності - відмовлено (а.с.141-146). 

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, також на те, що при винесенні рішення суд першої інстанції не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, жодного доводу, наведеного позивачем, судом не взято до уваги, а зазначене судове рішення не відповідає фактичним обставинам справи, просила, рішення суду першої інстанції скасувати повністю, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.149-153). 

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення. 

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 2006 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Наказом № 34 від 20.02.2024 року її переведено на посаду економіста з постачання бюро матеріально-технічного постачання відділу поставок та забезпечення виробництва (код робочого місця - 1313) (а.с.79-80).
Відповідно до наказу від 21 листопада 2024 року № 22 «Про притягнення до відповідальності окремих працівників заводу» до позивачки було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани (а.с.14-17).
В позовній заяві позивач зазначає, що ознайомлена вона з даним наказом 13.01.2025 року, дані відомості відповідачем не спростовуються, а отже строк звернення до суду, встановлений частиною 1 ст. 233 Кодексу Законів про Працю ( КЗпП), нею не порушений.
Як зазначено у наказі голови правління, генерального директора заводу Пономаренка Р.В. від 21.11.2024 року № 22 «Про притягнення до відповідальності окремих працівників заводу», економіст з постачання ВПЗВ ОСОБА_1 акцептувала та прийняла в роботу оформлену з порушенням вимог пп. 4.1.1 – 4.1.4 СТП НЗФ ВПЗВ 38-2023 «Закупівля, планування, забезпечення виробництва, зберігання та облік ТМЦ» та п. 2.10 Положення «Про порядок взаємодії УПЗВ із фондоутримувачами… під час формування замовлень…», затвердженого наказом від 01.08.2012 №167, заявку від ЦВФ (цеху виробництва феросплавів). Відповідно п. 4.1.4 СТП НЗФ ВПЗВ 38-2023, економіст ВПЗВ перевіряє заявки, подані підрозділами в НЗФ-Документ, та акцептує в системі «Закупки» в разі ідентичності. Заявки не отримують акцептування у разі: - відсутності необхідних роз`яснень або ТЕП; - наявності невідповідності заявлених матеріалів, запасних частин і устаткування запланованим показникам; - відсутності погодження з головними спеціалістами; - відсутності необхідних креслень, опитувального листа, технічного завдання, НТД; - наявності залишків ТМЦ на підприємстві.
Пунктом 5.9 СТП НЗФ ВПЗВ 38-2023 передбачена відповідальність економістів ВПЗВ, серед іншого, за організацію робіт із своєчасного та якісного складання квартальних та піврічних заявок на планований період і відправку їх до ТК (тендерного комітету), з урахуванням залишків на складах заводу за своєю номенклатурою. Необхідність виконання СТП та відповідальність за порушення вказаних вимог містять також і положення Посадової інструкції економіста з постачання.
З огляду на зміст заявки від ЦВФ на придбання цементу вогнетривкого SECAR70 в 3 кв. 2024 року для футеровки плит печей, то вона не відповідала встановленим вимогам, не містила необхідної інформації про фізико-хімічні показники: вогнетривкість 1600 °С, вміст Al2O3 67 %, СаО 32 %, не зазначено чинного ДСТУ Б В.2.7-258:2011. Відповідні графи заявки були не заповнені цехом-замовником. Недотримання порядку передбаченого вищенаведеним СТП призвело в подальшому до укладання договору з постачальником без зазначення в ньому необхідних технічних вимог до цементу, що придбавався заводом для виробничих та технологічних потреб, що по суті спричинило шкідливі наслідки для підприємства.
Таким чином, до позивачки було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за недотримання вимог пунктів 4.1.1, 4.1.2, 4.1.3 та 4.1.4 Стандарту підприємства (СТП НЗФ ВПЗВ 38-2023 «Закупівля, планування, забезпечення виробництва, зберігання та облік ТМЦ», п. 2.10 Положення про порядок взаємодії УПЗВ із фондоутримувачами … під час формування замовлень…, затвердженого наказом від 01.08.2012 № 167, за порушення пп. 1.6, 2.4, 2.7, 2.38 Посадової інструкції економіста з постачання бюро матеріально-технічного постачання відділу поставок та забезпечення виробництва на підставі пп. 4.4, 4.6, 4.9, 4.10, 4.15 тієї ж Посадової інструкції, а також п. 5.9 СТП НЗФ ВПЗВ 38-2023 «Закупівля, планування, забезпечення виробництва, зберігання та облік ТМЦ».

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що догана застосована відповідачем з дотриманням встановленого законом порядку, відповідач з`ясував усі обставини, які призвели до порушення позивачем посадової інструкції та інших нормативних документів, що регламентують її роботу, провів належну перевірку та зібрав достатньо доказів, які свідчать про факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та її вину у його вчиненні. Факт ознайомлення позивачки зі спірним наказом лише 13.01.2025 року сам по собі не може бути достатньою підставою для скасування наказу, оскільки строки для такого ознайомлення законодавством чітко не встановлені. З урахуванням того, що до ОСОБА_1 було застосовано догану на законних підставах і дане дисциплінарне стягнення з неї не знято, суд першої інстанції дійшов висновку, що позбавлення її премії також є правомірним.

Колегія суддів з наведеними висновками суду першої інстанції погоджується в повній мірі.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Відповідно до статей 21 та 139 КЗпП України працівник зобов`язаний виконувати роботу, визначену трудовим договором, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Як зазначено у постанові ВСУ від 18.03.2024 у справі № 607/9072/22, дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є: дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1)догана; 2) звільнення.
Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер.
Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру, який полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника у трудовому колективі. У трудовому законодавстві немає обмежень щодо підстав та періодичності застосування догани як дисциплінарного стягнення.
Відповідно до вимог ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Загальний порядок та підстави застосування дисциплінарних стягнень передбачені главою Х КЗпП України.
Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника. Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.
Відтак, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.
Нормами статтей 147-149 КЗпП України передбачено, що роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Як вбачається з матеріалів справи, до застосування дисциплінарного стягнення, під час проведення службової перевірки всіх обставин від економіста з постачання ОСОБА_1 були отримані письмові пояснення, викладені в пояснювальній записці.
Позивачу було запропоновано надати пояснення на додаткове питання, але від відповіді вона відмовилась. На підтвердження факту відмови від додаткових пояснень був складений відповідний акт від 06.11.2024 року, підписаний членами комісії – старшим інспектором ОАВ СЕБ Журавльовим Є.А., начальником ВПЗВ Юдіним Ю.В. та провідним економістом ВПЗВ Сиротенком Є.В.
Матеріали справи містять наказ (розпорядження) №79 від 20.02.2024 року про переведення ОСОБА_1 на іншу роботу, згідно якого вона ознайомлена з робочим місцем, датою початку виконання роботи, інформацією про роботодавця, умовами праці, наявністю на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливими наслідками їх впливу на здоров`я, пільгами і компенсаціями за роботу в таких умовах, умовами та розміром оплати праці, Правилами внутрішнього трудового розпорядку, колективним договором, робочою інструкцією, Інструкцією про пропускний та внутрішньооб`єктивний режим, організацією професійного навчання, процедурою і строками попередження про припинення трудового договору, яких повинен дотримуватись працівник і роботодавець, про що свідчить її особистий підпис від 05.03.2024 року.
Разом з тим, відповідачем надано Перелік нормативних документів, які регламентують роботу економістів ВПЗВ (Відділу поставок та забезпечення виробництва), до якого серед інших входить й посадова інструкція позивача. З даним переліком ОСОБА_1 також була ознайомлена, про що свідчить її особистий підпис від 04.04.2024 року.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про факт не ознайомлення її з посадовою інструкцією економіста з постачання бюро матеріально-технічного постачання відділу поставок та забезпечення виробництва, та з іншими нормативними документами, що регламентують її роботу при розгляді справи не знайшли свого підтвердження.

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.
Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення – не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2025 року - залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 07 травня 2026 року.

Судді: