Справа № 127/14366/26
Провадження № 3/127/3048/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 червня 2026 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Мукачівським МВ ГУДМС України у Закарпатській області від 03.07.2015, РНОКПП: НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВБА № 144188 від 25.04.2026 слідує,  ОСОБА_1 25.04.2026 близько 21:00 год. за адресою:  АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою і наніс удар в область голови, відносно свого пасинка ОСОБА_2 , чим завдав шкоди здоров`ю, головного болю та моральних страждань.
У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що заперечує стосовно вказаних обставин, оскільки домашнього насильства не вчиняв стосовно свого пасинка. Зазначив, що виховує пасинка ОСОБА_2 , який не хоче відвідувати навчання у школі, погано себе поводить, що підтверджується характеристикою зі школи, підтримує дружні зв`язки із компанією, яка погано на нього впливає, не виявляє жодного інтересу до будь - чого, залежний від мобільного телефону, неодноразово не слухається ні його, ні свою мати. Саме 25.04.2026 відносно ОСОБА_2 жодних протиправних дій не вчиняв, однак між ними виник конфлікт, оскільки пасинок пішов до перукаря та довгий час не повертався, на телефонні дзвінки не відповідав, а коли повернувся решту із перукарні не повернув, тому було проведено виховну бесіду із його пасинком.
Допитана у судовому засідання свідок ОСОБА_3  суду повідомила, що її син на постійній основі не слухається ні її, ні свого вітчима, саме 25.04.2026 пішов на стрижку та довгий час не повертався, на телефонні дзвінки не відповідав, тому вона викликала поліцію, оскільки хвилювалась за сина. Зазначила, що здійснює виховання сина, як може, однак останній поводить себе незадовільно.
Суд, дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , приходить до наступного висновку. 
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, передбачає відповідальність за вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Так, п. 14 ст. 1 Закону визначено, психологічне насильство, як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 144188 від 25.04.2026 слідує, що ОСОБА_1 25.04.2026 близько 21:00 год. за адресою:  АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою і наніс удар в область голови, відносно свого пасинка  ОСОБА_2 , чим завдав шкоди здоров`ю, головного болю та моральних страждань.
Згідно рапорту працівника поліції від 25.04.2026, з якого слідує, що 25.04.2026 на службовий планшет екіпажу «Ліра-109» надійшов виклик «Домашнє насильство відносно малолітнього ОСОБА_2 », про яке повідомив ОСОБА_4 . Прибувши на місце виклику, що за адресою: АДРЕСА_1 , було виявленого малолітнього потерпілого ОСОБА_2 , який повідомив, що його вітчим ОСОБА_1 вчинив відносно нього домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. В подальшому при з`ясуванні обставин, стосовно ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та складено форму оцінки ризиків. Після чого спільно з працівником ЮП ВП № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області малолітнього  ОСОБА_2 було вилучено з сім`ї та доставлено до центру матері і дитини для забезпечення особистої безпеки.
Відповідно до рапорту працівника поліції Форманюк Т., 25.04.2026 на спеціальну лінію «102» ВП № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, надійшло звернення від ОСОБА_4 , про те, що за адресою:  АДРЕСА_1 , його друга б`ють батьки та голосно кричать. Під час виїзду на місце події було встановлено, що малолітній ОСОБА_2 повернувся додому із прогулянки та запізнився на кілька хвилин ніж вони домовлялись із вітчимом. Під час того, як малолітній зайшов до квартири вітчим вдарив дитину по голові з метою виховання. Мати в свою чергу також кричала і висловлювалась нецензурною лайкою і ображала. Крім того, в присутності працівників поліції вітчим  ОСОБА_1 почав агресивно себе поводити відносно дитини, обзивати, принижувати та ледь стримувався щоб не вдарити пасинка. Почав розкидати речі, гримати дверима та погрожувати дитині.
В ході судового розгляду захисником Виноградовим А.П. було долучено заперечення в яких зазначено, що ОСОБА_1 проводить виховні бесіди з пасинком ОСОБА_2 без застосування психологічного або фізичного насильства, оскільки той не слухається його та матері, не виконує прохань про допомогу з домашніми справами, часто не виконує домашніх завдань та порушує дисципліну у школі, що підтверджується копією характеристики від 20.05.2026.             Відповідно до повідомлення від 26.05.2026 ОСОБА_2 постановлено на профілактичний облік у зв?язку з тим, що він двічі упродовж року самовільно залишав місце проживання. Станом на дату подання заперечень ОСОБА_2 перебуває у КЗ «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації», про що зазначено у листі від 15.05.2026.   Крім того, про начебто дані дії  ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_2 повідомлено зі слів ОСОБА_4 , який начебто перебував за дверима квартири, однак дану особу не зазначено у протоколі, як свідка та не відібрано в останнього пояснення.          Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за домашнє насильство психологічного та економічного характеру стосовно ОСОБА_2 , оскільки фактичні обставини стосовно вчинення психологічного та фізичного насильства потерпілому, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів та відсутні безперечні докази завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_2 .            Суд вважає, що дії, які вчинені  ОСОБА_1 не містять ознак домашнього насильства, в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», невід`ємною складовою якого мають бути умисні дії фізичного, психологічного чи економічного характеру, які могли завдати чи завдали шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Оскільки усі зазначенні пояснення ОСОБА_1 повністю підтверджуються наданими його захисником документами та поясненнями матері ОСОБА_2 , а тому у діях ОСОБА_1 відсутнє психологічне насильство, оскільки він, як вітчим діє в інтересах дитини.         Відтак, приймаючи до уваги норми ст. 62 Конституції України, що всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачяться на її користь, суд приходить до висновку, що завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого чи можливість завдання такої шкоди будь-якими доказами не доведено.           Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає достатніх доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, суд вважає, що в даному випадку склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відсутній.           Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.        Керуючись ст. ст. 173-2, 247, 283, 284, КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: