ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/11145/26
Провадження № 33/820/402/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Шамрая В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шамрая В.В. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2026 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , на утриманні двоє неповнолітніх дітей, ФОП,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 665 грн 60 коп.
За постановою судді, 03 квітня 2026 року о 23 год 35 хв у місті Хмельницькому на вулиці І.Франка, 49, ОСОБА_1 керував електричним транспортним засобом – двоколісним електросамокатом KUGOO KUKIRIN G2, потужністю до 3 кВт, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови; від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР).
В апеляційній скарзі захисник Шамрай В.В. просив скасувати постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2026 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Уважав, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Указував, що не було взято до уваги те, що ОСОБА_1 не здійснював керування електросамокатом, таке керування здійснювала інша особа – ОСОБА_2 .
Матеріали справи не містять доказів, що саме ОСОБА_1 керував цим транспортним засобом. Крім того, на відеозаписі ОСОБА_1 неодноразово наголошував, що він не здійснював керування.
Звертав увагу на те, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, бо він не керував транспортним засобом.
Захисник посилався на той факт, що в даному випадку особа, що притягається до адміністративної відповідальності, не є водієм у розумінні ПДР, а відтак не може бути позбавлена права керування відповідно до положень санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
У свою чергу, для керування електросамокатом, який має потужність до 3 кВт, наявність посвідчення водія не вимагається. Електросамокат ОСОБА_3 має потужність 800 Вт.
Окрім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення, таких положень ПДР, які би відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліції» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу.
У зв`язку з цим, усі складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши  ОСОБА_1 та його захисника Шамрая В.В. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, показання свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , приходжу до висновку про таке.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Доказами відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з вимогами ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Указаних вимог закону суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення дотримався.
На підставі п.2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, – визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до приписів указаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться  поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби) або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (далі – заклад охорони здоров`я).
Обставини вчиненого ОСОБА_1 порушення п.2.5 ПДР та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджені сукупністю доказів, досліджених місцевим судом, а саме:
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №631410 від 04 квітня 2026 року, яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;
- відомостями з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03 квітня 2026 року, згідно з яким підставою огляду є виявлені ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, та відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; 
- направленням на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння до КНП «ХОЗЗНПД» ХОР від 03 квітня 2026 року о 23 год 50 хв;
- відеозаписами з місця події, на яких зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, зокрема, рух електросамоката під його керуванням. На долученому відеозаписі файл «clip-0» видно, як електросамокат під керуванням ОСОБА_1 , на платформі якого перебувала також інша особа (за повідомленням ОСОБА_1 це його дружина ОСОБА_2 ), рухається тротуаром навпроти працівників поліції. Крім цього, під час руху електросамокат маневрує та його кермом керує саме ОСОБА_1 .
Проаналізувавши вказані докази, можна прийти до висновку, що вони узгоджуються між собою та є належними, підстав визнати їх недопустимими чи недостовірними немає.
Наявні у справі докази підтверджують дотримання працівниками поліції вимог закону щодо фіксації процедури, оформлення матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності та вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
У судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Шамрай В.В. заперечили проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та просили закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги захисника Шамрая В.В. не можна визнати обґрунтованими і переконливими, бо вони спростовуються наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та дослідженими доказами.
Суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що ці докази повністю підтверджують обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та є належними, допустимими, достатніми та такими, які у своїй сукупності, поза розумним сумнівом підтверджують його вину.
Невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненому правопорушенні та його посилання на те, що він не здійснював керування електросамокатом, а керування здійснювала його дружина ОСОБА_2 , є його намаганням ухилитися від відповідальності за вчинені дії, бо його винуватість повністю доведена і підтверджена наявними та дослідженими як судом першої, так і перевіреними судом апеляційної інстанції доказами.
Поряд з цим, апеляційний суд вимогливо ставиться до показань як самого ОСОБА_1 , так і свідка ОСОБА_2 , бо вона є його дружиною та в силу родинних зв`язків має пряму зацікавленість у результатах розгляду цієї справи. Тому їх показання мають суб`єктивний характер і не можуть слугувати беззаперечним підтвердженням фактичних обставин. Водночас показання свідка ОСОБА_2 щодо цих подій об`єктивно спростовані дослідженими доказами.
Стосовно керування електросамокатом саме ОСОБА_1 слід зазначити таке.
Як убачається з відеозапису, особа жіночої статі тримається за кермо електросамоката, яке має вигляд поперечини, ближче до її середини, поза межами ручок, на яких є органи управління, серед яких важіль акселерації, ручки ручних гальм. Крім цього, під час руху електросамокат маневрує та його кермом керує саме ОСОБА_1 .
На цьому відеозаписі також зафіксовано як працівники поліції розвертаються та рухаються за електросамокатом, який їде тротуаром, повертає на дорогу (вулицю) і надалі подають сигнал про зупинку за допомогою червоного та синього проблискових маячків.
Окрім того, безпідставними є доводи сторони захисту про те, що працівники поліції не зупиняли електросамокат під керуванням ОСОБА_1 .
На долучених відеозаписах також зафіксована зупинка ОСОБА_1 працівниками поліції, їх спілкування з ОСОБА_1 після зупинки та фіксація відмови пройти огляд на стан сп`яніння.
При цьому поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у вигляді складання протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п.2.5 ПДР. Проте, ОСОБА_1 не реагував на вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та наполягав на поясненні йому причини зупинки, на що поліцейський повідомив, що такі були озвучені. Така поведінка ОСОБА_1 свідчила про його свідоме небажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Свідок ОСОБА_4 (інспектор 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону УПП в Хмельницькій області) в суді апеляційної інстанції підтвердив вищевикладені обставини та показав, що за порушення п.11.13 ПДР (заборона руху транспортного засобу по тротуару) було прийнято рішення про зупинку електросамоката під керуванням ОСОБА_1 , який перевозив як пасажира свою дружину, здійснював повороти. Спочатку він не виконував вимогу про зупинку, фактично уникав її, а потім не впорався з керуванням, заїхав у паркан і зупинився. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від якого він відмовився, тривалий час не надавав жодних документів для перевірки, оскільки вимагав пояснити причини зупинки.
ОСОБА_1 тримав руки по краях керма, де розташовані засоби управління: акселератор та гальма, а пасажир (дружина) тримала руки ближче до середини керма, що перешкоджало (унеможливлювало) їй керувати ним. При цьому вона просила ОСОБА_1 зупинитись. Упродовж руху електросамоката ним керував лише ОСОБА_1 , за тих конкретних обставин фізично зміна водія під час руху електросамоката не могла відбутись.
Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Щодо доводів захисника про те, що керування електросамокатом не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд зазначає таке.
Із набуттям чинності Законом України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24 лютого 2023 року № 2956-IX (зі змінами, внесеними згідно із Законом №3220-IX від 30 червня 2023 року), керування легким електричним транспортним засобом (електросамокатом) у стані алкогольного сп`яніння тягне відповідальність встановлену ст.130 КУпАП.
Правилами дорожнього руху України розмежовано поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» (п.1.10 ПДР).
Згідно з ПДР: «транспортний засіб» – пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; «механічний транспортний засіб» - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Останній термін поширюється на трактори, самохідні машини та механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП дії, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При цьому чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише в разі присвоєння пристрою номерного знаку чи за наявності посвідчення водія в особи, яка ним керує.
З урахуванням того, що диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування будь-яким «транспортним засобом», а не тільки «механічним транспортним засобом», ОСОБА_1 у цьому випадку підлягає притягненню до відповідальності за відмову пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.
Посилання захисника про відсутність законних причин для зупинки електросамоката не є обґрунтованими.
Положеннями п.8 та п.11 ч.1 ст.23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-УІІІ «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Згідно п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Окрім того, у зв`язку з вторгненням російської федерації на територію нашої держави з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, згідно указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», з наступними змінами.
Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 року №1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.
Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції зупиняти транспортний засіб, перевіряти наявність зазначених у п.2.1 ПДР документів та вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, кореспондується із обов`язками водія, передбаченими вказаними Правилами дорожнього руху.
Таким чином, працівники поліції, зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , діяли в межах своїх повноважень.
У ході розгляду справи апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного згаданою Інструкцією, огляд на стан сп`яніння особи проводився з дотриманням норм, передбачених законом.
Також наданим відеозаписом зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Усі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з чим погоджується апеляційний суд. 
Переконливих доводів у судовому засіданні апеляційного суду, які би спростовували висновки суду першої інстанції, не виявлено.
Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.
Обставин, які би виключали провадження у справі, на що є посилання у апеляційній скарзі відповідно до ст.247 КУпАП, немає.
Підстави скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі з наведених в апеляційній скарзі мотивів відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Шамрая В.В. – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького 
апеляційного суду М.С. Матущак