ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

04 травня 2026 року	Справа №160/17718/25 	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області (далі – відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ЄДРПОУ 13486010, викладені у листі від 10.04.2025 №8152-5954/Г-02/8-0500/25;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ЄДРПОУ 13486010 здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , включивши до її страхового стажу період здійснення догляду за ОСОБА_2 з 22.08.2012 по 22.08.2022 рік.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , який має статус особи з інвалідністю з дитинства, та отримує дострокову пенсію за віком, призначену з 23.08.2012. На заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про перерахунок дострокової пенсії за віком, як матері особи з інвалідністю з дитинства, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області 10.04.2025 було відмовлено у перерахунку пенсії, з підстав невідповідності зазначеного звернення вимогам пункту 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №22-1, внаслідок чого таку заяву зареєстровано у порядку Закону України «Про звернення громадян». З діями відповідача щодо відмови у перерахунку, що викладено у листі від 10.04.2025 №8152-5954/Г-02/8-0500/25, позивач категорично не погоджується та вважає, що у відповідача не було правових підстав відмовляти у зарахуванні д страхового стажу періоду догляду за сином з 22.08.2012 по 22.08.2022, зважаючи також на те, що протягом вказаного періоду вона отримувала компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст.ст.160, 161 КАС України.
Ухвалою суду від 23.06.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позову.
15.07.2025 від позивача надійшла заява, до якої було долучено довідку внутрішньо переміщеної особи з відомостями щодо фактичного місце проживання позивача.
Ухвалою суду від 21.07.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі №160/17718/25, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Цією ж ухвалою суду витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області докази призначення дострокової пенсії за віком позивачу, розрахунок страхового стажу на дату призначення, копію пенсійної справи позивача.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. Підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку. Додатком 2 до переліку визначена форма заяви про призначення/перерахунок пенсії. Проте, як свідчать матеріали справи, позивач з заявою встановленої форми до пенсійного органу не звертався. Так, ОСОБА_1 14.03.2025 зверталась до управління ПФУ із заявою-зверненням. Управління зазначає, що саме ця заява стала підставою для звернення до суду з цим позовом. Зазначена заява-звернення, подана позивачем в підтвердження звернення до УПФУ за перерахунком пенсії, не є такими заявами з огляду на приписи Порядку та ст.44 Закону №1058. Не є рішенням УПФУ відповідь на звернення. Листом №8152-5954/Г-02/8-0500/25 від 10.04.2025 управлінням надано відповідь на звернення, а не на заяву встановленого зразку. Щодо позовних вимог в частині зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , включивши до її страхового стажу період здійснення догляду за ОСОБА_2 з 22.08.2012 по 22.08.2022, управління зазначає, що відсутні правові підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.4 ст.42 Закону №1058 із зарахуванням до страхового стажу періоду догляду за особою з інвалідністю з 01.10.2012 по 21.08.2022, оскільки після призначення пенсії згідно форми РС-Право позивачка не працювала, а отримувала допомогу по догляду за особою з інвалідністю. За даними електронної пенсійної справи за перерахунком пенсії в 2025 році ОСОБА_1 не зверталась, відповідно рішення щодо відмови в перерахунку пенсії не виносилось. Враховуючи наведене Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки не встановлено порушень прав позивача в контексті спірних відносин.
До відзиву відповідачем не надано копії пенсійної справи позивача.
Ухвалою суду від 25.03.2026 повторно витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області: копію всієї пенсійної справи ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ); а також свідоцтво про народження ОСОБА_2 ; докази, що підтверджують встановлення інвалідності ОСОБА_2 ; індивідуальні відомості про застраховану особу з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форма ОК-5) щодо ОСОБА_1 за період з 2012 року по 2022 рік включно; довідку форми ОК-7 з Пенсійного фонду України з відомостями щодо ОСОБА_1 за період з 2012 року по 2022 рік включно; заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 14.03.2025 та всі долучені до неї докази.
03.04.2026 відповідачем на виконання ухвали суду подано заяву з документами з пенсійної справи ОСОБА_1 .
Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористалась.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 2 КАС України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документована паспортом громадянина України серія НОМЕР_2 , виданого 30.01.2002, Курахівським МВ Мар`їнського РВ УМВС України в Донецькій області; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .
Позивач є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до довідки до акту огляду МСЕК від 23.06.2011 є особою з інвалідністю з дитинства (перша група інвалідності безстроково).
З 23.08.2012 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує дострокову пенсію за віком, як мати особи з інвалідністю з дитинства.
Згідно з довідкою Управління соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації Донецької області №03/407 від 02.11.2022 позивач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації з 01.07.2012 по теперешній час (дата видачі довідки 02.11.2022) і отримує допомогу за догляд за особою з інвалідністю внаслідок психічного розладу (на утримання (сина) ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Відповідно до роздруківки розрахунку стажу з урахуванням перетину періодів (форма РС-право) номер ПС: 914430185873 страховий стаж позивача з урахуванням перетину періодів становить 25 років 04 місяці 27 днів, страховий стаж зарахований з 01.09.1979 по 30.09.2012.
Не погодившись з розрахунком страхового стажу, позивач неодноразово зверталась до органів пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії.
На заяву, яка надійшла 14.03.2025, відповідач листом №8152-5954/Г-02/8-0500/25 від 10.04.2025 повідомив, що надіслане звернення до Головного управління не відповідає вимогам пункту 1.1 Порядку № 22-1, тому воно кваліфіковане та зареєстроване як звернення громадян від 14.03.2025 за вх. №5954/Г-0500-25 та відповідно підстави для перерахунку пенсії відсутні. Для визначення права на перерахунок пенсії щодо зарахування періодів з 2012 року по 2022 рік до страхового стажу необхідно надати заяву на перерахунок до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України за формою та у спосіб, передбачений Порядком №22-1.
Не погодившись з незарахуванням до страхового стажу періоду догляду за ОСОБА_2 з 22.08.2012 по 22.08.2022, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Пунктом 9 статті 21 Закону №1058-IV передбачено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: один із непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, один із прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, та за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.
Частина третя статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною першою статті 26 Закону №1058- IV визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
03.10.2017 Верховною Радою України прийнято Закон від 03.10.2017 №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі – Закон №2148-VIII), яким Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 доповнено розділом XIV-І «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян».
Так, пунктом 3 частини першої статті 115 Закону №1058-ІV визначено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 18 років.
Отже, право на дострокову пенсію за віком мають матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до досягнення зазначеного віку - після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу.
Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За змістом частини другої, третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).
Відповідно до статті 2 Закону №1788-XII за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Згідно із пунктом «ж» статті 3 Закону №1788-ХІІ право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: особи, які здійснюють догляд за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.
Статтею 17 Закону №1788-XII встановлено, що жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти «є» і «ж» статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94).
Відповідно до статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; є) час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.
Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону №1788-ХІІ).
Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі – Порядок №637).
Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.
За змістом пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Час догляду за особою з інвалідністю I групи, дитиною з інвалідністю віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, встановлюється на підставі: інформації про отримання допомоги, компенсації за догляд за такою особою, одержаної органами Пенсійного фонду України від органів соціального захисту населення, або акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду (пункт 10 Порядку №637).
Відповідно до абзацу 3 частини п`ятої статті 21 Закону №1058-ІV персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.
За змістом пункту 1 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 №558 (чинного на час призначення такої допомоги позивачу) непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата.
Компенсація призначається: на час встановлення групи інвалідності – особам з інвалідністю I групи, інвалідність яких встановлена безстроково та які згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією потребують постійного стороннього догляду (пункт 8 вказаного Порядку).
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №859 затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (далі – Порядок №859), який встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та через наявність порушень функцій організму не можуть самостійно пересуватися та/або самообслуговуватися і потребують стороннього догляду (далі - соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні (орфанні) захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги відповідно до переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1161 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 9, ст. 306).
Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів.
Аналогічна правова позиція неодноразово виснувалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 29 березня 2023 року у справі №360/4129/20, від 12 вересня 2022 року у справі №569/16691/16-а, від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17.
Для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій. Час догляду за особою з інвалідністю I групи встановлюється на підставі інформації про отримання компенсації за догляд за такою особою, одержаної органами Пенсійного фонду України від органів соціального захисту населення.
В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до довідки до акту огляду МСЕК від 23.06.2011 є особою з інвалідністю з дитинства (перша група інвалідності безстроково), та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 23.08.2012 як отримувач дострокової пенсії за віком, як мати особи з інвалідністю з дитинства.
У межах спірних правовідносинах позивачем заявлено позовні вимоги щодо не зарахування до страхового стажу періоду догляду за ОСОБА_2 з 22.08.2012 по 22.08.2022.
Суд зазначає, що за розрахунком стажу з урахуванням особливостей трудової діяльності та перетину періодів (форма РС-право) номер ПС: 914430185873, до страхового стажу зараховано такі періоди: з 01.09.1979 по 31.07.1981; з 08.08.1981 по 15.09.1986; з 16.09.1986 по 19.02.1987; з 20.02.1987 по 28.04.1987, з 29.04.1987 по 13.03.1988, з 29.01.1990 по 31.12.1992, з 01.01.1993 по 03.07.1993, з 04.07.1993 по 31.12.1994, з 01.01.1995 по 10.06.1995, з 11.06.1995 по 05.05.1996, з 06.05.1996 по 06.05.1999, з 18.03.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.07.2005, з 01.11.2005 по 28.07.2006, з 01.01.2007 по 25.05.2008, з 26.05.2008 по 11.05.2009, з 01.06.2009 по 05.05.2011 та з 01.07.2012 по 30.09.2012.
Отже, матеріалами справи підтверджено зарахування до страхового стажу позивача періодів з 22.08.2012 по 30.09.2012, тож спір між сторонами щодо вказаного періоду відсутній, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. 
Щодо решти спірних періодів: 01.10.2012 по 22.08.2022, суд зазначає наступне.
Як слідує з матеріалів справи, позивач з 01.07.2012 по 02.11.2022 (дата формування довідки) перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації і отримує допомогу за догляд за особою з інвалідністю внаслідок психічного розладу (сина) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації Донецької області №03/407 від 02.11.2022.
Відомості щодо отриманої позивачем допомоги від страхувальників - Управління соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації Донецької області, Управління соціального захисту населення Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області протягом з липень 2012 року по серпень 2022 року та про сплачені страхові внески підтверджуються витягами з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування (довідки форми ОК-7, ОК-5).
Відповідачем не заперечено надання позивачем разом із заявою про перерахунок пенсії, що надійшла 14.03.2025, довідки Управління соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації Донецької області №03/407 від 02.11.2022, проте причин неврахування вказаної довідки, а також відомостей з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування в частині спірного страхового стажу, відповідачем не зазначено, що безперечно є порушенням.
Посилання відповідача в обґрунтування підстав для не вчинення перерахунку страхового стажу позивача на те, що заява, що надійшла 14.03.2025, не відповідає вимогам пункту 1.1 Порядку № 22-1, суд вважає неприйнятними, оскільки такі обставини не визначені законодавцем в якості підстави для відмови в перерахунку пенсії.
З огляду на викладене, суд вважає, що відмовляючи позивачу в зарахуванні до страхового стажу періоду догляду за особою з інвалідністю І групи з 01.10.2012 по 22.08.2022, відповідач діяв протиправно, тому з метою відновлення порушеного права суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача вказаний спірний період, у зв`язку із чим здійснити перерахунок пенсії з 14.03.2025, зважаючи, що спірні правовідносини виникли саме з наслідками розгляду заяви, що надійшла 14.03.2025.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не доведено правомірності своїх дій у спірних правовідносинах.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною першої статті 139 КАС України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 1211,20 грн., підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 13486010, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд.3) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 13486010, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд.3) щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) період догляду за особою з інвалідністю І групи з 01.10.2012 по 22.08.2022.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 13486010, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд.3) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) період догляду за особою з інвалідністю І групи з 01.10.2012 по 22.08.2022, у зв`язку із чим здійснити перерахунок пенсії з 14.03.2025 та виплату з урахуванням раніше проведених платежів.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 13486010, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд.3) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова