Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року        м. Рівне

Справа № 570/568/26
Провадження № 33/4815/658/26

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
з участю: секретаря судового засідання – Міщук Л.А., 
захисника – Стрижака С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 15 квітня 2026 року, –

ВСТАНОВИВ:

 
Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 15 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу. 
З матеріалів справи вбачається, що 21 січня 2026 року о 12 год. 51 хв. на 136 км автодороги Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме, не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим повторно протягом року порушив п.2.1а Правил дорожнього руху та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» (30 серпня 2025 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5609599 за ч. 2 ст. 126 КУпАП). 
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що відеозапис наявний у матеріалах справи не є безперервним, а тому не може бути належним доказом у справі. У графі 2 протоколу зазначено місце його складення – автодорога Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів в населеному пункті Нова Любомирка 136 км., однак далі внизу кульковою ручкою дописано – населений пункт ОСОБА_2 , що свідчить про те, що нез`ясованим залишається місце зупинки автомобіля та місце вчинення адміністративного правопорушення. У разі внесення виправлення в протокол, таке виправлення має бути засвідчено підписом уповноваженої особи, яка вносила виправлення. Доводить, що наявна у справі постанова серії ЕНА №5609599 від 30 серпня 2025 року йому не вручалася і про її існування йому не було відомо. Сама копія постанови є неналежним доказом у справі оскільки не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції №1376. Крім того, КУпАП не передбачає такого джерела доказу у справі про адміністративні правопорушення як «Довідка» складена працівником поліції, яка міститься аркуші справи під номером три, що свідчить про неналежність такого доказу.
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.
Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 15 квітня 2026 року за його відсутності (а.с. 46-47).
ОСОБА_1 стверджує, що копію постанову суду не отримав, а про її наявність дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень, однак вчасно не зміг подати апеляційну скаргу у зв`язку з тим, що з 24 квітня і по даний час перебуває на амбулаторному лікуванні (а.с. 52-54).
Апеляційна скарга подана до суду 04 травня 2026 року (а.с. 55).
Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.
Заслухавши доводи адвоката Стрижака С.В. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Приписами статей 251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
На думку апеляційного суду, розглянувши вказану справу, суддя місцевого суду дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Так, диспозицією вказаної частини та статті закону встановлено адміністративну відповідальність за повторне, протягом року, вчинення порушень, таких як: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Факт скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові суду, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 571808 від 21 січня 2026 року (а.с. 1); постановою серії ЕНА № 5609599 від 30 серпня 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. (а.с. 4); довідкою старшого інспектора ВАП батальйону 2 (з обслуговування Рівненського району) полку УПП в Рівненській області ДПП майора поліції О. Данилюка, зі змісту якої вбачається, що відповідно до запиту ІПНП підсистеми «Адмінпрактика», 30 серпня 2025 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесено постанову серії ЕНА №5609599 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн. Штраф сплачено 30.08.2025 (а.с. 3); витягом з Інформаційного порталу НПУ «Адмінпрактика» зі змісту якої слідує, що 30 серпня 2025 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесено постанову серії ЕНА №5609599 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн. Штраф сплачено 30.08.2025 (а.с. 5), переглянутим відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції на якому зафіксовано факт руху та зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 (файл IMG), з`ясування обставин, зокрема того, що у ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія на категорію «В». Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 не заперечував факту притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, зокрема вказував, що в нього не було часу пройти навчання та здати екзамени на категорію «В», однак на даний час він вже пройшов навчання і йому лишилося лише відкрити дану категорію. Тобто, на час складання протоколу про адміністративне правопорушення у цій справі, ОСОБА_1 було достеменно відомо, що він не має права керувати транспортними засобами.
Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування. 
Апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було.
Твердження захисника про неналежність доказів, зокрема постанови серії ЕНА № 5609599 від 30 серпня 2025 року та довідки працівника поліції є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 в ході спілкування з працівниками поліції визнав факт притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП 30 серпня 2025 року.
Покликання адвоката Стрижака С.В. на те, що не було точно встановлено місце зупинки автомобіля, оскільки кульковою ручкою було дописано назву населеного пункту, на переконання апеляційного суду є непереконливими, адже у протоколі чітко зазначено, що зупинка відбулася на автодорозі Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів. Крім того, дана обставина жодним чином не спростовує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Інші доводи апеляційної скарги, також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст. ст. 33, 38 КУпАП в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.
На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст. 23 КУпАП. 
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. 6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд, –
П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 15 квітня 2026 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович