ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 608/3013/25	Головуючий у 1-й інстанції Яковець Н.В. 	
Провадження № 22-ц/817/450/26 	Доповідач - Гірський Б.О.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Гірський Б.О. 
суддів -  Костів О. З., Храпак Н. М., 
розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №608/3013/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 14 січня 2026 року (ухвалене суддею Яковець Н.В.) у справі за позовом Акціонерного товариства “Акцент-Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі – АТ «А-Банк») звернулось до суду із вказаним позовом.
В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку, підписавши 21.05.2024 року Заяву щодо встановлення кредитного ліміту (або Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком), на підставі якої їй відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку.
Зазначали, що відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.
Вказували на те, що відповідно до п. 2.1.1.1.3 Умов та Правил, Клієнт погоджується з тим, що Кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) Кредитний ліміт. 
Зазначали, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. 
Вказували на те, що витяг з Умов та правил надання банківських послуг додаються до позовної заяви. 
Також зазначали, що всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка" (копія додається). 
Вказували на те, що на суму фактично використаного кредитного ліміту (Кредиту) Банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту за процентними ставками, зазначеними в Тарифах, що підтверджується п. 2.1.4.3.2 Умовами та правилами надання банківських послуг. 
Стверджували, що АТ "А-Банк" свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. 
Зазначали, що відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. 
Посилались на те, що згідно п. п. 2.1.2.1.11 та 2.1.4.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, Банк має право у разі порушення Клієнтом цих Умов та правил, у разі виникнення простроченої заборгованості за карткою, заборгованості, що перевищує платіжний ліміт, овердрафта (за його наявності) або у разі виникнення ситуації, що може спричинити збиток для Банку або Клієнта (включаючи ризик несанкціонованого використання Картки), або порушення чинного законодавства призупинити або припинити дію Карток(-ки), а також уживати для цього усіх необхідних заходів аж до вилучення Карток(-ки).
Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов`язань в цілому або у визначеній Банком частці у разі невиконання Клієнтом та / або Довіреною особою Клієнта зобов`язань за Договором.
Вказували на те, що згідно п. 2.1.4.6.4 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов`язань за Договором Банк має право вимагати сплати Клієнтом штрафу та / або пені у встановленому розмірі.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 15.12.2025 року має заборгованість – 36 807,08 грн., яка складається з наступного: 25 995,71 грн. - заборгованість за кредитом; 10 361,37 грн. - заборгованість по відсоткам; 450 грн. – пеня. 
Стверджували, що неодноразово вживали заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав АТ "А-Банк".
Відтак просили стягнути з відповідача на свою користь вищезазначену суму заборгованості.
Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 14 січня 2026 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ “Акцент-Банк” заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.05.2024 року станом на 15 грудня 2025 року у розмірі 35 507, 08 грн., яка складається з: 25 995, 71 грн. – заборгованість за кредитом; 9 511, 37 грн. – заборгованість за відсотками, а також 2 336, 89 грн. судових витрат по сплаті судового збору.
В решті позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на істотні порушення норм матеріального та процесуального права.
Вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на відсутність первинних документів щодо суми встановленого кредитного ліміту, не прийняв до уваги сплачену нею в рахунок погашення заборгованості суму в розмірі 22 837, 39 грн. та на неправомірне нарахування подвійних відсотків у розмірі 81,60% річних.
У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «А-БАНК» - Мальований В.В. просить відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Зазначає, що відповідачка підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складають кредитний договір №б/н від 21.05.2024 року.
Вказує на те, що боржник користувався кредитом, відповідно ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодився з ними.
Зазначає, що в доданому до матеріалів справи Паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, чітко зазначені всі умови кредитування, строки, процентна ставка, та багато іншого.
За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.
В силу положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
21 травня 2024 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та підписала Заяву щодо встановлення кредитного ліміту (або Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком), на підставі якої їй відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку.
За ОСОБА_2 , що відкривається згідно з цією Заявою, можуть здійснюватися операції:- внесення/зняття коштів на/з рахунку/картки (готівковим або безготівковим шляхом) через каси та термінали самообслуговування;- перекази з поточного рахунку/картки на інші рахунки/картки в Банку та на рахунки/картки в інших банках України;- перекази з поточного рахунку на рахунки фізичних та юридичних осіб у закордонних банках;- розрахунки Карткою (безготівкові розрахунки Карткою) в торгово-сервісній мережі України та за кордоном, включно з інтернет-магазинами;- інші платіжні операції, передбачені Договором. За надання платіжних послуг, також інших послуг передбачених Договором стягується плата згідно з Тарифами, Банку (п. 2 Заяви). 3. Вид кредиту — Кредитний ліміт на поточний рахунок. 4. Тип кредиту — Кредитування рахунку. 5. Мета отримання кредиту — споживчі цілі. 6. Сума кредиту (ліміту) - від 1 000 грн до 200 000 грн. Ліміт до використання розраховується та встановлюється Банком виходячи з внутрішніх процедур Банку. Клієнт беззастережно погоджується із тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку встановлювати, зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що Банк повідомляє Клієнта шляхом надсилання повідомлень через дистанційні канали обслуговування. 7. Пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4% на місяць. 8. Строк кредитування (строк дії кредитного договору) – 240 місяців. 9. Порядок погашення - щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 5% від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100 грн. й не більше повного розміру заборгованості за Договором про споживчий кредит. 10. У випадку порушення Клієнтом будь-якого із грошових зобов`язань: 10.1. При невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8% у місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості. 11. Кредит надається Клієнту відповідно до Тарифів, які розміщуються на вебсайті Банку у розділі «Картки». 15. Клієнт має право:- протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня отримання Кредиту відмовитися від Договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання Клієнтом грошових коштів. При цьому про намір відмовитися від Договору Клієнт зобов`язаний повідомити Банк до закінчення строку дії Договору, визначеного Заявою. Протягом 7 (семи) календарних днів з дати подання повідомлення про відмову від Договору Клієнт зобов`язаний повернути Банку грошові кошти, одержані згідно з цим Договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою Договором.
Згідно довідки за картами АТ «Акцент-Банк» вбачається, що відповідачці ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано наступні картки: № НОМЕР_2 , строком дії до грудня місяця 2031 року; № НОМЕР_3 , строком дії до грудня місяця 2031 року.
Відповідно до довідки за лімітами АТ «Акцент-Банк» відповідачці 21.05.2024 року був встановлений кредитний ліміт в розмірі 17 000 грн., який збільшувався 21.05.2024 до 26 000 грн.
Згідно даних виписки по картці ОСОБА_1 від 12 грудня 2025 року вбачається, що за період з 21.05.2024 року по 15.12.2025 року:
- сума витрат складає 59 055,12 грн.;
- сума зарахувань складає 39 945,39 грн.;
- сума комісії – 667,02 грн.;
- сума кешбеку –20,96 грн.
Згідно із наданим банком розрахунком заборгованості, у відповідачки станом на 15 грудня 2025 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 36 807,08 грн., яка складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) – 25 995,71 грн.; загального залишку заборгованості за процентами – 10 361,37 грн.
Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість по тілу кредиту та процентам, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості. Водночас суд вважав, що згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, позивачем безпідставно нараховано відповідачці пеню у розмірі 450 гривень, яка стягненню не підлягає та вважав неправомірним нарахування і списання позивачем штрафу за прострочення за кредитом в загальному розмірі 850 грн.
Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог з огляду на наступне.
За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до положень частин першої та ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з частиною другою статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «А-Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується лише до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Так, на підтвердження позовних вимог, позивачем, зокрема, було надано витяг з Умов та правил надання батьківських послуг в АТ «Акцент Банк», які розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/ters (далі - Умови і правила).
З поміж іншого, посилаючись на пункт 2.1.4.5.6 Умов та правил, позивач вважав, що має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов`язань в цілому або у визначеній Банком частці у разі невиконання Клієнтом та / або Довіреною особою Клієнта зобов`язань за Договором.
Відповідно суд першої інстанції не прийняв до уваги заперечення відповідача щодо відсутності припинення зобов`язань за кредитним договором та відсутності правових підстав для одностороннього визнання всієї заборгованості простроченою, так як договір є чинним та діє 240 місяців (до 20.05.2044 року), тому, що умовами договору передбачено, що Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній Банком частці у разі невиконання Клієнтом та/або довіреною особою Клієнта зобов`язань за Договором.
Крім того, суд першої інстанції вважав, що оскільки пунктом 2.1.1.4.7 Умов договору передбачено, що кошти, отримані від позичальника для погашення заборгованості за кредитом, насамперед, направляються Банком для погашення овердрафту, прострочених відсотків по кредиту, далі - простроченого тіла кредиту, далі – відсотків до сплати по кредиту, далі – тіла кредиту до оплати, штрафів згідно розділів 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.8 цих Умов.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що долучений до позовної заяви витяг з Умов та правил (який не містить інформації щодо чинності відповідної редакції) не підписаний відповідачкою та взагалі не містить пунктів 2.1.4.5.6 та 2.1.1.4.7, якими обґрунтовуються позовні вимоги.
Таким чином, суд першої інстанції помилково визнав доведеними обставини, які мають значення для справи, оскільки такі не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами у справі.
Крім того, вказаний витяг із сайту позивача не може бути належним доказом у справі, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування.
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в цьому випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/ters) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент Банк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом до суду.
Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що умовами даного конкретного кредитного договору не передбачено право кредитора на дострокове стягнення кредитних коштів, оскільки Умови і правила, пунктом 2.1.4.5.6 яких визначено право кредитора на дострокове стягнення кредиту, не є складовою кредитного договору № б/н від 21.05.2024 року, так як відсутній підпис позичальника про його ознайомлення з Умовами і правилами, що узгоджується з правовими висновки, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).
Відтак, у даній справі відсутні правові підстави для дострокового стягнення споживчого кредиту за кредитним договором № б/н від 21.05.2024 року, строк виплати якого ще не настав, оскільки строк дії договору становить 240 місяців, однак з позичальника на користь банку підлягає стягненню прострочена заборгованість, яка виникла на час звернення банку до суду з цим позовом.
Такі висновки кореспондуються із висновками, які містяться в постанові Верховного Суду від 22.10.2025 року.
Колегія суддів звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 159/2146/15-ц (провадження № 61-20113св18) зазначено, що: «колегія суддів уважає безпідставними посилання апеляційного суду, як на законність підстави для відмови у задоволенні позову банку на недоведення суми заборгованості, оскільки заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини друга, третя статті 212 ЦПК України 2004 року). Встановивши факт існування між сторонами не виконаних позичальником кредитних зобов`язань, суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду не має сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти».
Так, із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 15.12.2025 року у відповідача залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) становить 241,95 грн., а залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість становить 7 920, 52 грн.
Водночас апеляційний суд акцентує увагу на тому, що умовами Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та Заяви щодо встановлення кредитного ліміту (Заяв про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком) не передбачено право банку здійснювати автоматичне списання відсотків за користування кредитом.
Разом з тим, згідно даних виписки по картці відповідачки вбачається, що сума витрат за період з 21.05.2024 року по 15.12.2025 року складає 59 055,12 грн., а сума зарахувань складає 39 945,39 грн.
При цьому, банком в односторонньому порядку неодноразово списувалися відсотки за користування кредитом за рахунок тіла кредиту на загальну суму 21 228, 46 грн., а також в порушення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, було безпідставно нараховано відповідачці пеню у розмірі 450 грн., яка стягненню не підлягає, та неправомірно здійснювалось нарахування і списання позивачем штрафу за прострочення за кредитом в загальному розмірі 850 грн.
Відтак з наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачка виконала свої зобов`язання перед банком, повернувши у повному розмірі надані банком кредитні кошти.
З урахуванням зазначеного, у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі у зв`язку з безпідставністю.
Щодо доводів відзиву на апеляційну скаргу про те, що в доданому до матеріалів справи Паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, чітко зазначені всі умови кредитування, строки, процентна ставка, та багато іншого, колегія суддів зазначає наступне.
Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину.
Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язкову кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 ).
На підставі вищенаведеного, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 141 ЦПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 14 січня 2026 року - скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства “Акцент-Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Повна постанова складена 12 травня 2026 року.

Головуючий          Гірський Б.О.

Судді:          Храпак Н.М.

Костів О.З.