ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/7868/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2026 року (суддя 1-ї інстанції Бойченко Ю.П.) в адміністративній справі №280/7868/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.11.2025 у справі № 280/7868/25, що набрало законної сили 15.01.2026, позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково.
Рішенням суду зокрема зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20.10.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 15.01.2004 № 44. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення у розмірі 4008,9 грн за періоди з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 06.06.2025 у загальній сумі 301469,28 грн відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Рішення суду набрало законної сили 15.01.2026.
Ухвалою суду від 20.02.2026 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати протягом одного місяця з моменту отримання копії цієї ухвали суду звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.11.2025 у справі № 280/7868/25.
09.03.2026 від Військової частини НОМЕР_1 надійшов звіт про виконання рішення суду (вх. № 12268).
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2026 прийнятий звіт поданий Військовою частиною НОМЕР_1 про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.11.2025 у справі №280/7868/25.
Встановлений Військовій частині НОМЕР_1 новий строк подання звіту щодо виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.11.2025 у справі № 280/7868/25 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 у строк до 01.06.2026 включно подати до Запорізького окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення.
Не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду, представником ОСОБА_1 – Черніковим Д.Ю. подано апеляційну скаргу, в якій він посилається на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати. Відмовити у прийнятті звіту та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати новий звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.11.2025 у справі №280/7868/25 із наданням доказів подання заявки на фінансування до розпорядника бюджетних коштів вищого рівня за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що відповідачем не обрано належного способу виконання судового рішення, а також не вчиняються належні дії щодо його виконання.
Учасники справи не скористалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Суд першої інстанції приймаючи оскаржену ухвалу про прийняття звіту дійшов висновку, що відповідачем частково виконано рішення суду, а саме в частині нарахування стягувачу сум індексації грошового забезпечення. Водночас, зважаючи на ненадання відповідачем доказів виконання рішення суду в частині виплати позивачу індексації грошового забезпечення, суд встановив новий строк подання звіту.
Переглядаючи ухвалу суду, колегія суддів не знаходить підстав для її скасування з огляду на наступне.
За правилами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Тобто, нормами КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду. 
Згідно частин 1, 2,3, 5 ст.382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу. (ч. 11 ст. 382-3 КАС України)
Дослідивши поданий відповідачем звіт про виконання рішення суду та додані до нього докази, суд першої інстанції прийшов до висновків, що відповідачем не надано доказів виплати позивачу суми нарахованої індексації грошового забезпечення, тобто рішення суду не виконано в повному обсязі, а отже відповідно до приписів ч. 11 ст. 382-3 КАС України, суд першої інстанції у відповідності до процесуальних норм КАС України, правомірно прийняв звіт про виконання судового рішення і одночасно встановив новий строк для подання звіту.
Ці висновки суду першої інстанції доводи апеляційної скарги не спростовують.
Доводи скаржника зводяться до невчинення належних дій, на його думку, боржником для виконання судового рішення.
Разом з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що межами судового контролю, встановленого за правилами статті 382 КАС України, є перевірка своєчасності та повноти виконання судового рішення, яке набрало законної сили, тоді як статтею 383 КАС України визначена процедура судового контролю у вигляді визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, встановлена статтею 383 КАС України. 
Аналіз статей 382 та 383 КАС України дає можливість дійти висновку, що ці норми мають різну правову природу судового контролю щодо виконання рішення в адміністративній справі. В першому випадку подання звіту покликано до спонукання суб`єкта владних повноважень забезпечити виконання судового рішення, яке набрало законної сили, в другому – перевірка судом правильності виконання такого судового рішення.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскарженого судового рішення.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.
Керуючись статтями 311, 316, 328, 382, КАС України, суд, -

УХАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2026 року в адміністративній справі №280/7868/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак