Справа №295/1078/26
Категорія 59
2/295/2050/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:
Головуючої судді Стрілецької О.В.
за участі секретаря судового засідання Простибоженко Ю.М.
розглянувши y відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення невиплачених коштів,
УСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог
22.01.2026 до суду надійшов позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 52101,00 грн заборгованості по пенсійним виплатам, які належать їй, як спадкоємиці, після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов обгрунтований тим, що вона є спадкоємицею за законом після смерті доньки ОСОБА_1 . До складу спадщини входять нараховані, але не одержані за життя спадкодавцем кошти в розмірі 52101,00 грн, присуджені відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14.11.2022, справа № 240/18058/22.
ОСОБА_1 зауважує, що рішення суду не виконано, її донька за життя не отримала вказані кошти, а тому вона як спадкоємиця за законом має право на їх отримання. 

ІІ. Процедура та позиції сторін
Відповідно до ухвали судді від 27.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження; витребувано зГоловного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відомості про суму грошових коштів, яка підлягала виплаті ОСОБА_2 , згідно з перерахунком, проведеним на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного судув справі № 240/18058/22 від 14.11.2022 і яка була фактично виплачена.

18.02.2026 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю. До відзиву доданий розрахунок суми, яка підлягає виплаті по пенсійній справі ОСОБА_1 на виконання вказаного судового рішення (а. с. 19-29). 
Заперечення проти позову відповідач обґрунтовує тим, що на виконання судового рішення суду від 14.11.2022 у справі № 240/18058/22 органом пенсійного фонду здійснений перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нарахована доплата в сумі 52101,00 грн, яка не виплачена померлій. 
У відзиві вказано, що рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов`язань з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством та викладено нормативне врегулювання питань виконання судових рішень про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган. Представник відповідача посилається на те, що виплата донарахованої суми, яка перевищує бюджетні призначення на відповідний рік, може бути здійснена виключно за наявності відповідного фінансування з державного бюджету України.
Сторона звертає увагу на передбачені вимогами Бюджетного кодексу України умови порушення бюджетного законодавства, якими, зокрема, є здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень.
Посилається на те, що з 01.01.2013 набув чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», яким передбачено порядок виконання рішень суду про стягнення коштів, де боржником є державний орган, шляхом списання Державною казначейською службою України в межах бюджетних призначень коштів з рахунків такого державного органу, саме органом ДВС в порядку виконання повинно вирішуватись питання внесення даних про судове рішення до реєстру рішень, виконання яких гарантується державою.

У відзиві на позовну заяву зазначено, що покладений судом обов`язок вчинити дії щодо перерахунку і виплати коштів в справі № 240/18058/22, які передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виконаний відповідачем в порядку, встановленому судовим рішенням та в межах повноважень, покладених на управління фонду. Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що виконавчі документи про стягнення коштів, боржником за якими є територіальний орган фонду, тобто державний орган, пред`являються на примусове виконання виключно до Державної казначейської служби, та відповідні рішення виконуються в порядку черговості.
Представник відповідача також вказує, що виплата присуджених за рішенням грошових коштів буде проводитись відповідно до Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821, в межах передбачених видатків та виділених асигнувань.
Зазначає, що згідно з заявою позивача від 02.10.2025 та доданих до неї документів право на отримання відповідної суми перейшло до неї на підставі ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Інформація про виконання зазначеного рішення надана до ПФУ шляхом включення до реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України підсистеми "Реєстр судових рішень" ІКІС ПФУ для проведення виплат в сумі 52101,00 грн за датою набрання рішенням законної сили при надходженні фінансування.02.03.2026 у справі закрито підготовче судове засідання, розгляд справи призначений по суті. 
В судове засідання сторони не з`явились, попередньо подали заяви про проведення судового розгляду в їх відсутність (а.с. 2, 30).
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ст. 244, 259 ЦПК України в судовому засіданні 21.05.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.

ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження
Судом встановлено, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14.11.2022, ухваленого у справі № 240/18058/22, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1 в межах покладених судом зобов`язань та з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством, розмір невиплаченої пенсії становить 52101,00 грн, що підтверджується змістом листа від 07.01.2026 (а.с. 9).
В матеріалах справи відсутні відомості про виконання судового рішення.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла, що підтверджується змістом копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 5).
ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 6).
22.09.2025 ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадщину, яка складається з грошових коштів невиплачених на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14.11.2022, ухваленого у справі № 240/18058/22 в сумі 52101,00 грн (а. с. 7,8). 

ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка та мотиви суду
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачка, яка є матір`ю померлої доньки ОСОБА_1 , є спадкоємицею за законом на грошові кошти в сумі 52101,00 грн невиплачені за рішенням суду, що підтверджується змістом свідоцтва про право на спадщину за законом (а. с. 7). 
За правилами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Згідно зі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч. 2 ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. 

Судом встановлено, що позивач, як спадкоємиця після смерті доньки, має право на отримання не виплачених пенсійних виплат на підставі положень ст. 1227 ЦК України, норм ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Невиконання рішення суду, яке набрало законної сили за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату спадкодавцю підвищення до пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії.
Такий правовий висновок викладений в постанові Касаційного Цивільного Суду в складі Верховного Суду від 05.01.2024 у справі № 295/4158/23.
Отже, суд вважає, що право позивача на отримання недоотриманої пенсії після смерті дочки відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право.
Суд відхиляє доводи представника відповідача, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки відомості щодо позивачки внесені до розділу "Інформація про персональні дані спадкоємця у зв`язку зі смертю стягувача "Реєстру судових рішень" ІКІС ПФУ для проведення виплат коштів в сумі 52101,00 грн. Наведена обставина на переконання суду не є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову з огляду на те, що грошові кошти позивачу не виплачені. Сам по собі факт включення позивача у відповідний реєстр не відновлює її право на отримання грошових коштів, на які вона має право на підставі закону. 

Не заслуговують на увагу посилання представника відповідача на норми Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», оскільки зазначені положення підлягають застосуванню виключно на стадії виконання ухваленого судового рішення, яке набрало законної сили.
Суд визнає безпідставним посилання представника відповідача на положення постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821, якими також врегульований порядок виплати сум, присуджених за рішеннями суду, згідно з яким кошти виплачуються в межах передбачених видатків та виділених асигнувань в порядку черговості, оскільки це не спростовує порушення права позивача на своєчасне отримання коштів, право на які виникло у зв`язку зі смертю спадкодавця.

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що відмова у виплаті успадкованих позивачем коштів становить порушення її права на мирне володіння своїм майном, передбачене ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції").
Водночас ст. 1 Першого протоколу не гарантує права на надбання майна (рішення у справах "Ван дер Мюсель проти Бельгії" та "Копеський проти Словаччини"). Особа може заявляти про порушення ст.1 Першого протоколу тільки тією мірою, якою оскаржувані рішення національного суду стосуються її майна в розумінні цього положення. "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права. "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копеський проти Словаччини").
А тому, зважаючи на принцип захисту легітимних очікувань особи та на один з загальновизнаних способів захисту прав особи в національному законодавстві України, який полягає в примусовому виконанні обов`язку в натурі, суд вважає, що зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити на користь позивача в порядку спадкування недоотримані померлою ОСОБА_1 пенсійні виплати є об`єктивним та обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача.
Водночас, відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобов`язання не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права.
Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 743/1216/17.
Європейський Суд з прав людини у рішеннях проти України також вказував, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, зокрема у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005.

Щодо розміру пенсії, який підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ст. 13 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Зі змісту довідки про здійснення виплат на виконання рішення суду, та розрахунку суми, що підлягала виплаті ОСОБА_1 по пенсійній справі 918150811112 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі №240/18058/22 за період з 15.02.2022 по 31.12.2022 щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення (ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи") вбачається, що розмір недоотриманої пенсії складає 52101,00 грн (а.с. 25, 27).
Таким чином, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, позов підлягає задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість в сумі 52101,00 грн, розмір якої підтверджений належними доказами. 
V. Розподіл судових витрат
На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати зі сплати судового збору у розмірі 1331,20 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 задоволити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь  ОСОБА_1 в порядку спадкування не отримані за життя спадкодавцем  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійні виплати згідно з перерахунком, здійсненим на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 в справі № 240/18058/22, в розмірі 52101,00 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь  ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1331,20 грн.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, місце знаходження: м. Житомир, вул. О. Ольжича, 7, код ЄДРПОУ 13559341.

Суддя О.В. Стрілецька