ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 травня 2026 року 	Справа № 280/1727/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі – відповідач), в якій позивач просить суд: 
визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 083950023869 від 30.01.2026 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах за ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, починаючи з 15.12.2024 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.06.2025 у справі № 280/3090/25 повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 по Списку № 1 періоди його роботи з 13 лютого 2015 року по 17 березня 2015 року, з 15 грудня 2015 року по 09 березня 2016 року, з 01 березня 2018 року по 26 травня 2022 року, з 27 травня 2022 року по 30 листопада 2024 року. Однак, рішенням про відмову у призначенні пенсії № 083950023869 від 30.01.2026 ГЦ ПФУ в Одеській області відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах. Вказує, що ГУ ПФУ в Одеській області протиправно посилається на постанову КМУ від 31.03.1994 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років», оскільки ця постанова має перелік професій, на яких необхідно пропрацювати не менше 25 років (постанова так і називається не менше 25 років), та не містить переліку провідних професій, на яких необхідно пропрацювати саме 20 років. Стверджує, що посади люкового та машиніста коксових машин відносяться до провідних професій, на яких необхідно працювати не менше 20 років для отримання права на пільгову пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону. На підставі викладеного, просить позовні вимоги задовольнити. 
Відповідач позовну заяву не визнав. У відзиві вх. № 15762 від 25.03.2026 вказує, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.06.2025 по справі №280/3090/25, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026, зараховано до пільгового стажу по Списку № 1 періоди його роботи з 13.02.2015 по 17.03.2015, з 15.12.2015 року по 09.03.2016, з 01.03.2018 по 26.05.2022, з 27.05.2022 по 30.11.2024. Вказує, що згідно даним, наявним в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, підстави для зарахування до пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону відсутні. Покликається на те, що оскільки повноваження щодо призначення пенсії відноситься до компетенції Пенсійного фонду, суд не може підміняти цей орган або перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Просить відмовити у позові.
Ухвалою суду від 16.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/1727/26. Призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.
15 грудня 2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком згідно пунктом 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” . 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19 грудня 2024 року № 083950023869 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.06.2025 у справі № 280/3090/25 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19 грудня 2024 року № 083950023869, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 по Списку № 1 періоди його роботи з 13 лютого 2015 року по 17 березня 2015 року, з 15 грудня 2015 року по 09 березня 2016 року, з 01 березня 2018 року по 26 травня 2022 року, з 27 травня 2022 року по 30 листопада 2024 року, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 грудня 2024 року щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення № 083950023869 від 30.01.2026, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Вказано, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.06.2025 по справі №280/3090/25, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026, зараховано до пільгового стажу по Списку № 1 періоди його роботи з 13.02.2015 по 17.03.2015, з 15.12.2015 року по 09.03.2016, з 01.03.2018 по 26.05.2022, з 27.05.2022 по 30.11.2024. Згідно даним, наявним в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, підстави для зарахування до пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону відсутні.
Не погодившись з рішенням відповідача та з вимогою вчинити певні дії, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Спеціальним законом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 (далі - Закон № 1058-IV), яким визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
При цьому, частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Також, за частиною 1 статті 14 Закону «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ , працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
За обставинами цієї справи, позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, згідно ч.3 ст.114 Закону України № 1058-IV.
При цьому, позивач покликається на те, що у періоди 03.10.2002 по 31.05.2016, 25.06.2018 по 26.05.2022, з 27.05.2022 по 30.11.2024 був працівником провідних професій, які дають право на призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону України № 1058-IV, за умови, зайнятості на цих роботах не менше 20 років.
Відмовляючи у призначенні пенсії, відповідач у спірному рішенні посилався на те, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.06.2025 по справі №280/3090/25 періоди роботи позивача з 13.02.2015 по 17.03.2015, з 15.12.2015 року по 09.03.2016, з 01.03.2018 по 26.05.2022, з 27.05.2022 по 30.11.2024 зараховано до пільгового стажу позивача по Списку № 1.
При цьому, відповідач зазначив, що підстави для зарахування до пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV відсутні.
Аналізуючи вказані доводи відповідача, досліджуючи надані документи, суд зазначає наступне.
Так, згідно довідки № 74 ПрАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» про підтвердження трудового стажу (аналогічне зазначено в трудовій книжці) ОСОБА_1 з 25.06.2018 по 26.05.2022 виконував роботу за професією посадою машиніст коксових машин, що передбачено п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (20 років). За період з 25.06.2018 по 31.12.2018 фактично відпрацьовано 6 місяців 7 днів за Списком № 1. За період з 01.01.2019 по 26.05.2022 фактично відпрацьовано 3 роки 1 місяць 21 день за Списком № 1. 
Згідно довідки № 228 від 10.12.2024 ПрАТ «ЗАПОРІЖКОКС» про підтвердження трудового стажу (аналогічне зазначено в трудовій книжці) ОСОБА_1 з 27.05.2022 по 30.11.2024 виконував роботу за професією посадою машиніст коксових машин, що дає право на пенсію за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (20 років).
Тобто, підприємствами у зазначених довідках підтверджено, що позивач працював у періоди з 25.06.2018 по 26.05.2022 та 27.05.2022 по 30.11.2024 за провідною професією, що дає право на пенсію за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за умови зайнятості на цих роботах не менше 20 років. 
Крім того, в трудовій книжці позивача Серії НОМЕР_1 від 20 лютого 1982 року містяться наступні записи:
03 жовтня 2002 року ОСОБА_1 прийнято на роботу до ВАТ «Донецьккокс» в Смолянинівський коксохімцех люковим 6 розряду відповідно до розпорядження № 12 від 30 вересня 2002 року;
10 серпня 2006 року ОСОБА_1 переведено до Донецького коксохімцеху люковим 6 розряду відділку коксового виробництва відповідно до наказу № 959-к від 10 серпня 2006 року; 
- 15 серпня 2013 року відділок коксового виробництва перейменовано в коксовий цех відповідно до наказу №572 від 01 серпня 2013 року;
- 09 березня 2016 року ОСОБА_1 звільнено у зв`язку з переводом до Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський коксохімпром» відповідно до наказу № 58-к;
- 15 березня 2016 року ОСОБА_1 прийнятий до ПАТ «Єнакієвський коксохімпром» в коксовий цех люковим 6 розряду;
- 31 травня 2016 року ОСОБА_2 звільнений за статтею 38 КЗпП України відповідно до наказу №51;
- 16 червня 2016 року ОСОБА_1 прийнято до ПрАТ «Донецьксталь» Металургійний завод охоронцем воєнізованої охорони управління режиму;
- 22 травня 2017 року позивача звільнено з посади охоронця воєнізованої охорони управління режиму;
- 25 червня 2018 року ОСОБА_1 прийнято на роботу до ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» № 2 в коксовий цех машиністом коксових машин 6 розряду відділку коксування вугілля №2 відповідно до наказу № 73 від 19 червня 2018 року; 
- 26 травня 2022 року ОСОБА_1 звільнено з роботи ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», переведення, пункт 5 статті 36 КЗпП України на підставі наказу № 620 від 26 травня 2022 року;
- 27 травня 2022 року ОСОБА_1 прийнято на роботу до ПАТ «Запоріжкокс» на підставі наказу від 19 травня 2022 року № 39.
Тобто, з 03.10.2002 по 31.05.2016 ОСОБА_1 працював люковим відділу коксового виробництва в Донецькому коксохімцеху та Смолянинківському коксохімцеху ВАТ «Донецьккокс» та ПАТ «Єнакієвський коксохімпром».
Суд зауважує, що відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 01.07.1992 №18, згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії на пільгових умовах незалежно від віку при стажі не менше 20 років на основних роботах у металургійному виробництві мають, зокрема: машиністи коксових машин, двереві коксохімічного виробництва, люкові коксохімічного виробництва.
Отже, згідно вказаного роз`яснення, посади люкового коксохімічного виробництва, машиніста коксових машин надають право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закон № 1058-IV, за умови, що особа була зайнята на таких роботах 20 років.
Матеріали справи свідчать, що стаж роботи позивача на відповідних посадах підтверджується записами в трудовій книжці та довідками про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
За правилами ч. 5 ст. 114 Закону № 1058-IV у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до ч. ч. 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Відтак, суд зауважує, що зарахування вказаних періодів роботи позивача до пільгового стажу по Списку № 1, що було здійснено відповідачем на виконання судового рішення не виключає тієї обставини, що вказані періоди можуть бути віднесені до стажу роботи за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за ч. 3 ст. 114 Закон № 1058-IV.
Так, Верховний Суд у постанові від 18 листопада 2024 року по справі № 200/1009/24 дійшов висновку, що статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачена можливість взаємного зарахування періодів роботи як за Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, так і періодів роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а Роз`ясненням № 8 лише розтлумачено як правильно застосовувати цю норму.
З огляду на наведене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, суд дійшов висновку, що записи у трудовій книжці, довідки ПрАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ», ПрАТ «ЗАПОРІЖКОКС» підтверджують характер роботи позивача у спірний період, що надає можливість включення вищевказаних періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за ч. 3 ст. 114 Закон № 1058-IV, при наявності стажу роботи на цих посадах не менше 20 років.
З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованим висновок Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у рішенні № 083950023869 від 30.01.2026 про відсутність у позивача пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 № 1058-IV. Тому, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо способу захисту прав позивача, суд зазначає наступне.
Частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
В даному конкретному випадку, призначенню пенсії передує встановлення наявності права на таку пенсію.
При цьому, повноваженнями обраховувати стаж та встановлювати наявності у особи права на пенсію наділений безпосередньо відповідач.
Суд зазначає, що не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України та не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.
Так, судом зроблено висновок про зобов`язання відповідача зарахувати спірні періоди до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку згідно ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Відтак, за умови наявності у позивача необхідного страхового стажу, у нього є право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку.
Разом з цим, з урахуванням наведених вище висновків суду, неможливо точно встановити страховий стаж позивача, оскільки обчислення страхового стажу є повноваженнями територіальних органів Пенсійного фонду, відповідно до вимог Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Тому, в даному випадку, ефективним способом захисту прав позивача має бути зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 15.12.2024 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з урахуванням висновків наведених у цьому рішенні про наявність у позивача стажу роботи за провідною професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за умови зайнятості на відповідних роботах не менше 20 років. 
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно з ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
У зв`язку із викладеним, судові витрати у розмірі 798,72 грн. на оплату судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 083950023869 від 30.01.2026 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м.Одеса, вул. Канатна, буд. 83, код ЄДРПОУ 20987385) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 15.12.2024 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.
В іншій частині вимог, - відмовити. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 798 (сімсот дев`яносто вісім) грн. 72 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м.Одеса, вул. Канатна, буд. 83, код ЄДРПОУ 20987385).  
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Рішення у повному обсязі складено та підписано 14.05.2026.

Суддя Л.Я. Максименко