ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/1522/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Хотенця П.В. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Приватного акціонерного товариства "АТП 16329", м. Харків 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСС-СІСТЕМ", м. Харків 	
про 	стягнення 81151,09 грн. 	
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "АТП 16329", м. Харків звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСС-СІСТЕМ", м. Харків, в якій просить суд стягнути з відповідача 81151,09 грн заборгованості за договором поставки № 52 від 28 листопада 2023 року. Просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору. 
Ухвалою господарського суду Харківської області від 06 травня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/1522/26 та постановлено розгляд справи № 922/1522/26 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Позивачем ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримано 06 травня 2026 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Відповідачем ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримано 06 травня 2026 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Відзиву на позов відповідачем до суду надано не було. 
Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно частини 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Згідно статті 114 Господарського процесуального кодексу України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.
28 листопада 2023 року між Приватним акціонерним товариством "АТП 16329" (позивачем, постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВСС-СІСТЕМ" (відповідачем, покупцем) було укладено договір поставки № 52.
Згідно пункту 1.1 договору, постачальник зобов`язується постачати (передавати у власність) покупцю товар - пісок партіями, в свою чергу покупець приймає та оплачує за цей товар на умовах даного договору.
Відповідно до пункту 2.1. договору загальна сума сплати за цим договором складається з вартості товару, що буде поставлений постачальником покупцю згідно накладних протягом дії даного договору.
Згідно пункту 2.2. договору покупець здійснює попередню оплату товару у розмірі 100% від його вартості, після виставленого рахунку - фактури від постачальника.
Відповідно до пункту 2.3. договору оплата проводиться в національній валюті України на поточний рахунок постачальника, що зазначений в цьому договорі.
Згідно пункту 3.1. договору поставка товару здійснюється постачальником протягом дії цього договору, згідно наданої заявки на поставку товару від покупця.
Відповідно до пункту 3.2. договору поставка товару здійснюється власними силами постачальника.
Згідно пункту 3.4. договору датою поставки товару є дата підписання видаткової накладної сторонами.
Відповідно до пункту 5.1. договору передача (приймання - здача) товару здійснюється в пункті поставки за умовами пункту 3.2. цього договору. Передача товару покупцю здійснюється виключно при наявності довіреності на отримання товарно - матеріальних цінностей.
Згідно пункту 6.1. договору цей договір набуває чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2023 року, а в частині виконання зобов`язань сторін - до повного їх виконання.
Відповідно до пункту 6.2. договору якщо сторони не заявили про розірвання договору за 30 днів до його закінчення, договір пролонгується на той же строк і на тих же умовах.
Згідно пункту 7.1. договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність визначено цим договором та чинним законодавством. Порушення зобов`язань є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов даного договору.
Матеріали справи свідчать про те, що 15 лютого 2024 року після поставки товару на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСС-СІСТЕМ" була надана видаткова накладна № 216 з рахунком - фактурою на суму 45760,00 грн.
29 лютого 2024 року після поставки товару, була надана видаткова накладна № 316 з рахунком - фактурою на суму 57200,00 грн (частково сплачена).
З матеріалів справи вбачається, що постачальник своєчасно та в повному обсязі надав покупцеві товар, претензій щодо поставленого товару з боку покупця не надходило, тобто Приватне акціонерне товариство "АТП 16329" виконало свої зобов`язання згідно договору належним чином і в повному обсязі.
Позивачем крім заборгованості у розмірі 61960,00 грн, Товариству з обмеженою відповідальністю "ВСС-СІСТЕМ" нараховано 3% річних та інфляційних втрат.
Таким чином заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСС-СІСТЕМ" перед позивачем за договором поставки № 52 від 28 листопада 2023 року складає суму у розмірі 81151,09 грн.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.
Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).
Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Згідно статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.
Відповідно до статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.
Згідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 3328,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 165, 196, 201, 208-210, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд  

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСС-СІСТЕМ" (61002, м. Харків, вул. Свободи, буд. 7/9, кімната 13, код ЄДРПОУ 41806731) на користь Приватного акціонерного товариства "АТП 16329" (61080, м. Харків, пр. Льва Ландау, код ЄДРПОУ 03120259) 81151,09 грн заборгованості та 3328,00 грн судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "06" липня 2026 р. 

Суддя		П.В. Хотенець