номер провадження справи 5/71/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2026 Справа № 908/984/26
м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Акціонерного товариства “Укргазвидобування” (вул. Кудрявська, буд. 26/28, м. Київ, 04053; код ЄДРПОУ 30019775)
До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Хозхімсервіс” (вул. Українця Володимира, буд. 5-Б, офіс 107, м. Запоріжжя, 69000; код ЄДРПОУ 24157485)
про зобов`язання повернути майно,

Без участі представників сторін,

СУТНІСТЬ СПОРУ:

22.04.2026 через підсистему “Електронний суд” ЕСІКС до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства “Укргазвидобування” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Хозхімсервіс” про зобов`язання повернути майно.
22.04.2026 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.
Ухвалою суду від 27.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/984/26 в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи. Вирішено розгляд справи по суті розпочати з 21.05.2026, запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії та подати усі наявні в них докази, які стосуються предмету спору.
Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Статтею 248 ГПК України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Як вбачається з позовної заяви в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 12.09.2018 між Акціонерним товариством «Укргазвидобування» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хозхімсервіс» (Підрядник) укладений Договір підряду (ЛОТ №13) № 1237/18 на Роботи по облаштуванню бурових майданчиків свердловин Замовника та під`їзних шляхів до них або без (Договір). Позовні вимоги вмотивовані невиконанням відповідачем обов`язку щодо повернення на вимогу позивача матеріальних цінностей, переданих йому згідно договору підряду (ЛОТ №13) № 1237/18. За твердженням позивача, невикористання відповідачем при виконанні робіт вказаного майна підтверджується змістом підписаного представником відповідача без зауважень Інвентаризаційного опису товарно-матеріальних цінностей по складу № 7022 від 19.09.2024, а також узгодженими сторонам в рамках Договору актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та Довідками форми КБ-3. На направлену позивачем вимогу № ПГВ004.1.21-650 від 07.03.2025 ТОВ «Хозхімсервіс» відповіді не надав, майно не повернув, його вартість не відшкодував. На підставі викладеного, посилаючись на приписи ст.ст. 15, 16, 509, 526, 530, 610,629 ЦК України, позивач просить суд позов задовольнити та зобов`язати ТОВ «Хозхімсервіс» повернути АТ «Укргазвидобування» майно, а саме: чотири Плити аеродр. ПАГ-14 розмірами 6000х2000х140 та сім Плит дорожніх ПДН-14 розмірами 4200х6000х140.
Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до даних “Діловодство спеціалізованого суду” Господарського суду Запорізької області у Товариства з обмеженою відповідальністю “Хозхімсервіс” (код ЄДРПОУ 24157485) наявний зареєстрований електронний кабінет в підсистемі “Електронний суд” ЄСІКС.
З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 27.04.2026 про відкриття провадження у справі № 908/984/26 направлена до електронного кабінету в підсистемі “Електронний суд” ЄСІКС ТОВ “Хозхімсервіс” та відповідач отримав вказану ухвалу – 27.04.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 908/984/26 в суді.
Станом на 26.06.2026 відповідач відзив на позовну заяву, запропонований надати ухвалою від 27.04.2026 до суду не направив, клопотань про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін суду не надав. 
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.
08.06.2026 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. 
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

12.09.2018 між Акціонерним товариством «Укргазвидобування» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хозхімсервіс» (Підрядник) укладений Договір підряду (ЛОТ №13) № 1237/18 на Роботи по облаштуванню бурових майданчиків свердловин Замовника та під`їзних шляхів до них або без (Договір).
Відповідно до п. 1.1 Договору, в порядку та на умовах визначених цим Договором, дотримуючись технічних вимог та схем, зазначених у Додатках до цього Договору, Підрядник на свій ризик, своїми силами і засобами, а також необхідними матеріалами, на підставі Заявки Замовника на будівництво (надалі-Заявка), форма якої узгоджена Сторонами у Додатку №5 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною, зобов`язується виконати Роботи по облаштуванню бурових майданчиків свердловин Замовника та під`їзних шляхів до них або без, а саме: відповідно до чинного законодавства України та Технічного завдання Замовника виконати проектно-вишукувальні роботи, розробити схему та повздовжній профіль майбутнього бурового майданчику та під`їзного шляху до нього (надалі – Проектна документація), виконати будівельні роботи з влаштування бурового майданчика та під`їзного шляху до нього (надалі Об`єкт) із застосуванням власних матеріалів/устаткування, чи матеріалів/ устаткування, наданих Замовником (далі - Майно Замовника) та вантажно-розвантажувальні роботи щодо майна/матеріалів, наданого Замовником, його транспортування зі складу(ів) Замовника до будівельного(их) ділянки(ок) (Місця виконаних Робіт) чи/та майданчика, відповідно до Заявки Замовника, (надалі – Роботи), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити вартість належним чином фактично виконаних Робіт відповідно до умов цього Договору. 
Найменування об`єкту: “Роботи по облаштуванню бурового майданчика ГПУ«Полтавагазвидобування» (п. 1.1.1 Договору).
За визначенням п. 3.1.9, п. 3.1.10 Договору, Підрядник зобов`язаний:
- у випадку виконання Робіт із використанням майна/матеріалів Замовника, виконати вантажно-розвантажувальні роботи щодо майна/матеріалів, наданого Замовником, його транспортування зі складу(ів) Замовника, що зазначені в Додатку № 1 до Договору, до будівельної ділянки (Місця виконання Робіт) чи/та майданчика відповідно до Заявки;
- прийняти за Актом(ами) приймання-передачі майна/матеріалів Замовника, форма якого вказана у Додатку № 5 до цього договору і є його невід`ємною частиною, Майно/матеріали (Замовника) у кількості, необхідній для виконання робіт, вказаних у Заявці Замовника, та надати Замовнику письмовий звіт про його використання не пізніше 5 робочих днів з дати підписання Сторонами Акту приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в, згідно з ДСТУ Б Д.1.1.-1:2013) та Довідки про вартість виконаних робіт (Форма КБ-3, згідно з ДСТУ Б Д.1.1.-1:2013). У випадку утворення залишків майна/матеріалів, повідомити про це Замовника, та за вказівкою Замовника повернути таке Майно/матеріали на склад Замовника чи транспортувати його на вказаний Замовником будівельний майданчик. Майно/матеріали, що повертаються підрядником Замовнику має бути у стані, придатному для його подальшого використання за призначенням. 
У відповідності до п. 4.8 Договору, Підрядник забезпечує виконання Робіт власними матеріалами (за винятком майна/матеріалів Замовника), устаткуванням.
Постачання (надання) матеріалів та устаткування, необхідних для виконання Робіт по цьому Договору, за попереднім письмовим погодженням Сторін, може здійснювати Замовник (п. 4.11 Договору). 
Пунктом 4.12 Договору передбачено, що матеріали та устаткування (майно/матеріали Замовника) передаються Замовником Підряднику по Акту приймання-передачі майна/матеріалів, форма якого вказана у Додатку № 4 до цього Договору, в монтаж без права їх використання в будь-якій іншій господарській діяльності, крім будівництва по цьому Договору, у кількості, необхідній для виконання Робіт, вказаній у Заявці Замовника. Передані матеріали/устаткування (Майно Замовника) є власністю Замовника, і після їх використання/монтажу Підрядником на будівництві об`єкта вони повертаються Підрядником Замовнику по Акту приймання передачі (повернення) майна/матеріалів Замовника. 
Відповідно до п. 4.13. Договору, у випадку утворення залишків майна/матеріалів Замовника, Підрядник за вказівкою Замовника, повертає таке Майно/матеріали Замовнику на склад Замовника чи має транспортувати його на вказану Замовником будівельну(ні) ділянку(ки) (Місце виконання Робіт) та/або майданчик(ки) будівництва, відповідно до Додатку №5. Майно/матеріали, що повертається Підрядником Замовнику має бути у стані, придатному для його подальшого використання за призначенням.
Згідно з п. 4.14 Договору, Підрядник щомісяця звітує перед Замовником про використання одержаних матеріалів (Майна Замовника), шляхом складання акту використаних/змонтованих матеріалів/устаткування, Майна Замовника.
За визначенням п. 5.9.1 Договору, після закінчення робіт Підрядник передає Замовнику Об`єкт згідно з підписаними сторонами Актами приймання виконаних будівельних робіт (форма Кб-2в) та Довідки (форма КБ-3), та актом приймання передачі майданчику (об`єкту), який підписується уповноваженими представниками Сторін.
Відповідно до п. 10.1 Договору, договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками Сторін (за наявності), за умови надання Підрядником забезпечення виконання своїх зобов`язань по договору, які відповідають вимогам, вказаним в п. 10.2 цього договору, і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. 
Вказаний договір від імені підприємства підписаний уповноваженою особою філії ГПУ “Полтавагазвидобування” АТ “Укргазвидобування”. Філія - є одним із виробничих підприємств з видобутку природного газу, конденсату та нафти, що входять до складу АТ “Укргазвидобування”, яка в тому числі має склади на яких зберігається майно товариства.
Сторонами узгоджено та підписано всі передбачені Договором Додатки до нього. 
Виконання робіт за Договором підтверджується складеними та підписаними сторонами протягом листопада 2018 – жовтня 2021: Актами приймання виконаних будівельних робіт, Довідками про вартість робіт та витрат, Локальними кошторисами, Підсумковими відомостями ресурсів, Розрахунками загальновиробничих витрат до локального кошторису, тощо. 
Також, на виконання умов Договору сторонами підписані, зокрема:
- Акт № 107/1 передачі-приймання змонтованих матеріалів від 29.11.2019 (Група 2);
- Акт № 356/1 передачі-приймання змонтованих матеріалів від 11.12.2019 (Група 2);
- Акт № 32/ передачі-приймання змонтованих матеріалів від 01.11.2020;
- Акт № 126/ передачі-приймання змонтованих матеріалів від 10.12.2020;
- Акт № 37/ передачі-приймання змонтованих матеріалів від 10.12.2020;
- Акт № 31/3 передачі-приймання змонтованих матеріалів від 10.12.2020;
- Акт № 28/ передачі-приймання змонтованих матеріалів від 05.10.2021;
- Акт № 74/ передачі-приймання змонтованих матеріалів від 13.09.2021;
- Акт № 28/ передачі-приймання змонтованих матеріалів від 05.10.2021;
Наведені Акти сторони склали на підтвердження передачі від ТОВ“Хозхімсервіс” ГПУ “Полтавагазвидобування” АТ “Укргазвидобування” переліченого в них майна/матеріалів, які були передані Підряднику згідно договору № 1237/18 від 12.09.2018. 
За результатами проведення 19.09.2024 інвентаризації по складу №7022, для перевірки фактичних залишків цінностей, які обліковуються як передані за Договором № 1237/18 від 12.09.2018, виявлено, що матеріали – чотири Плити аеродр. ПАГ-14 розмірами 6000х2000х140 та сім Плит дорожніх ПДН-14 розмірами 4200х6000х140 перебувають на зберіганні у ТОВ “Хозхімсервіс”, що підтверджено Інвентаризаційним описом товарно-матеріальних цінностей по складу № 7022 від 19.09.2024. Представник підприємства відповідача, а саме директор товариства, як учасник цієї інвентаризації підписав Інвентаризаційний опис без зауважень та заперечень.
За доводами позивача, на підставі Договору філія ГПУ “Полтавагазвидобування” передало ТОВ “Хозхімсервіс” матеріальні цінності, які при виконанні робіт не були використані та які, у порушення умов зазначених договорів, не були повернуті їх власнику. Так, ТОВ “Хозхімсервіс” не повернуло передані за договором № 1237/18 від 12.09.2018 матеріальні цінності: чотири Плити аеродр. ПАГ-14 розмірами 6000х2000х140 та сім Плит дорожніх ПДН-14 розмірами 4200х6000х140. 
Листом № ПГВ004.1.21-650 від 07.03.2025 АТ “Укргазвидобування” звернулось до ТОВ “Хозхімсервіс” з вимогою повернути належне йому наведене майно.
Проте, ТОВ “Хозхімсервіс” відповіді на направлену вимогу не надало, як і доказів на підтвердження використання цих матеріалів.
Невиконання відповідачем обов`язку щодо повернення на вимогу позивача матеріальних цінностей, переданих йому згідно договору підряду (ЛОТ №13) № 1237/18 від 12.09.2018, у визначений договором та вимогою Замовника строк стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. 
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, додаткові пояснення, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.
Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 847 ЦК України, за договором підряду - одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. 
Згідно із ч. 1 ст. 840 ЦК України - якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов`язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок. 
Згідно частин 1, 2 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Як зазначалось вище, пунктами 3.1.10, 4.12 Договору сторонами визначено, що після використання/монтажу переданих Замовником для виконання Договору матеріалів вони повертаються Підрядником Замовнику по Акту приймання передачі (повернення) майна/матеріалів Замовника.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання та передав відповідачу з метою виконання робіт за Договором матеріали/устаткування. 
Роботи по облаштуванню бурових майданчиків свердловин Замовника та під`їзних шляхів до них або без (ЛОТ №13) № 1237/18 від 12.09.2018 були виконані, матеріали надані Замовником підлягали поверненню. 
Виконання підрядних робіт за Договором підтверджується відповідними Актами виконання будівельних робіт, Довідками про вартість робіт та витрат, Локальними кошторисами, Підсумковими відомостями ресурсів тощо, які складені сторонами в період з листопада 2018 по жовтня 2021.
Отже, після завершення будівельних робіт, строк виконання зобов`язань з повернення невикористаного майна, а саме: чотири Плити аеродр. ПАГ-14 розмірами 6000х2000х140 та сім Плит дорожніх ПДН-14 розмірами 4200х6000х140 для відповідача є таким, що настав. Однак, залишки невикористаних матеріалів/устаткування ним на вимогу позивача, не повернуті. Доказів використання наведеного та зворотного відповідачем суду не надано. 
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Факт порушення відповідачем умов, визначених змістом зобов`язання, та факт невикористання при виконанні Договору, а також його неповернення позивачу на його вимогу наведеного у позові майна, як то передбачено умовами Договору, є доведеним. 
Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Згідно п. 5 ч. 2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов`язання ТОВ “Хозхімсервіс” повернути АТ “Укргазвидобування” передане йому згідно договору підряду (ЛОТ №13) № 1237/18 від 12.09.2018 майно, а саме: чотири Плити аеродр. ПАГ-14 розмірами 6000х2000х140 та сім Плит дорожніх ПДН-14 розмірами 4200х6000х140, є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідач своїм правом щодо надання заперечень на позов не скористався, письмовий відзив суду не направив, доказів повернення майна у повному обсязі або частково відповідачем суду не надано.
Підсумовуючи викладене суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Суд відзначає, що у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Крім того, за змістом процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.
При цьому позивач самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.
Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до стаття 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 21 серпня 2020 року у справі № 904/2357/20, наголосив на тому, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом досліджено усі обставини даної справи та надано оцінку усім наявним у матеріалах справи доказам. Отже, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача. 
Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 – 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.
2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю “Хозхімсервіс” (вул. Українця Володимира, буд. 5-Б, офіс 107, м. Запоріжжя, 69000; код ЄДРПОУ 24157485) повернути на користь Акціонерного товариства “Укргазвидобування” (вул. Кудрявська, буд. 26/28, м. Київ, 04053; код ЄДРПОУ 30019775) передане йому згідно договору підряду (ЛОТ №13) № 1237/18 від 12.09.2018 майно, а саме: чотири Плити аеродр. ПАГ-14 розмірами 6000х2000х140 та сім Плит дорожніх ПДН-14 розмірами 4200х6000х140. Видати наказ після набрання рішенням чинності.
3. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю “Хозхімсервіс” (вул. Українця Володимира, буд. 5-Б, офіс 107, м. Запоріжжя, 69000; код ЄДРПОУ 24157485) на користь Акціонерного товариства “Укргазвидобування” (вул. Кудрявська, буд. 26/28, м. Київ, 04053; код ЄДРПОУ 30019775) витрати по сплаті судового збору на суму 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Повний текст рішення складено та підписано 30.06.2026.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.