Справа № 346/5320/25
Номер провадження №2/351/282/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2026 року м.Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючого-судді Сегіна І.Р. 
за участі секретаря - Бабшинська К.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживача.
В обгрунтування своїх вимог зазначила, що на початку серпня 2025р. вона через інтернет знайшла запчастини до автомобіля, які їй були потрібні.
06.08.2025р. вона оплатила половину суми вказаної у рахунку № 7336 від 05.08.2025р. на суму 13413,00 грн.+ комісія банку 134,13 грн. для отримання запчастин до автомобіля Мазда 6 ІІ. А саме вона замовила: двері бувші у використанні, передню та задню лівої сторони відповідного кольору - 35N, у спілкуванні з менеджером її було запевнено, що двері саме того кольору, якого вона замовляла. 16.08.2025р. оплативши на пошті другу частину рахунку № 7336 від 05.08.2025р. накладеним платежем на суму 13413,21 грн. + 279,79 грн. (комісія ід оголошеної вартості) + 1247 грн. (за доставку товару).
Однак, розпакувавши своє замовлення одна з дверок, а саме задня пасажирська лівої сторони виявилася зовсім не того кольору. Вона одразу звернулася до менеджера, однак він відповів, що на його думку то саме того кольору якого вона замовляла, і не бажав оформити повернення товару та повернути їй кошти.
З даного приводу так само з менеджером ОСОБА_3 по тел. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 спілкувався адвокат, для того щоб врегулювати даний конфлікт у досудовому порядку.
Одак, слова менеджера перетворилися в обіцянки і ні до чого не призвели.
17.09.2025р. нею було подано до відповідача претензію щодо повернення коштів, у випадку незадоволення претензії в семиденний термін в добровільному порядку вона буде змушена звернутися за захистом своїх прав в державний орган по захисту прав споживачів або до суду.
Письмову претензію, направлену нею відповідачу 17.09.2025р., 04.10.2025р. пошта оформила повернення поштового відправлення згідно із закінченням терміну зберігання. Повторно засобами поштового зв`язку 30.09.2025р. було направлено претензію (повторну) відповідачу, яку він відмовився отримувати.
Також, окрім матеріальної шкоди їй було завдано значної моральної шкоди.
Вона вимушена приділяти значну частину свого особистого часу на вирішення даної проблеми, багаторазово зверталася до відповідача, як усно так і письмово, зверталася за юридичною допомогою. Внаслідок неправомірних дій відповідача погіршися її фізичний стан, через нервове навантаження погіршилося її самопочуття, що негативно впливає на сім`ю, почала відчувати головні болі, підвищення тиску, нервове напруження, що змусило її звернутися до лікаря. Спричинену моральну шкоду вона оцінює в 15000 грн.
Просить стягнути з відповідача вартість неякісного товару, пов`язані з придбанням товару неналежної якості в сумі 28487,13 грн., суму моральної шкоди у розмірі 15000 грн. та 15000 грн. витрат на правову допомогу.
Ухвалою судді Снятинського районного суду від 14 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.
Позивач в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що вона оплатила відповідачу вартість двох дверок до автомобіля в розмірі 28487,13 грн., задня дверка не підійшла, передня підійшла, але вона її не використовувала. Вважає, що продавець ввів її в оману, продав товар не того кольору, тобто неналежної якості. Гарантійний термін - 14 днів. Вказала, що замовляла дві дверки кольору 35N, одна підійшла, а друга виявилася іншого кольору. Транспортний засіб знаходиться в гаражі, вона ним не користується. Дверки - також в гаражі. Просила позов задоволити повністю.
Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився повторно, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягаєдо часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до рахунку на оплату № 7336 від 05.08.2025р., Постачальник: ФОП ОСОБА_2 ; Покупець: ОСОБА_4 ; Товар/Послуга: дверка задня ліва Мазда 6 ІІ GH (2007-2010) КОМВІ KOD LAKIERU 35N б/у - ціна/сума - 12882,37 грн.; дверка передня ліва Мазда 6 ІІ GH (2007-2010) КОМВІ KOD LAKIERU 35N б/у - ціна/сума - 13943,84 грн.. Всього: 26826,21 грн.. 
Згідно квитанцій АТ КБ "ПриватБанк" позивачкою ОСОБА_1 перераховано на ім`я Одержувача ФОП ОСОБА_2 грошові кошти на суму 13413,21 грн., а також з позивачки стягнуто 134,13 грн. комісії АТ КБ "ПриватБанк".
Згідно відстеження поштового відправлення Нова Пошта, відправлення № 59 0014 3419 5537 дата виїзду: 14.08.2025р., дата отримання: 15.08.2025р.; контроль оплати: 13693 грн. - сплачено; вантаж- 4 кг; автозапчастини, б/у - 27000 грн.; отримувач: ОСОБА_1 .
Відповідно до претензії та повторної претензії при виявленні істотного недоліку від 17.09.2025р., адресованої від ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_2 , позивачка повідомляє відповідача про те, що 06.08.2025р. нею оплачено половину суми вказаної у рахунку № 7336 від 05.08.2025р. на суму 13413,00 грн.+ комісія банку 134,13 грн. для отримання запчастин до автомобіля. 16.08.2025р. нею оплачено на пошті другу частину рахунку № 7336 від 05.08.2025р. накладеним платежем на суму 13 413, 21 грн.+ 279,79 грн. комісія від оголошеної вартості + 1247 грн. за доставку товару. При розпакуванні замовлення, нею виявлено, що одна із дверок, а саме задня пасажирська лівої сторони виявилася зовсім іншого кольору, ніж той який вона замовляла. На її звернення до менеджера та звернення адвоката до менеджера щодо повернення товару та повернення коштів не було відреаговано. Також, позивачка повідомляє відповідача, що у разі незадоволення її претензії у семиденний строк в добровільному порядку, вона буде звертатися за захистом своїх прав в державний орган по захисту прав споживачів або до суду.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» установлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.
За змістом ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на: належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором.
Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
З аналізу даної норми можна зробити висновок, що товар може бути визнаний таким, що має істотний недолік за умови, що відповідає трьом обов`язковим ознакам, передбаченим п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» та хоча б одній із факультативних ознак (пп. а - в).
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
За змістом ч. 14 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.
Згідно з ч. 1 ст. 668 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.
Згідно з ч. 2 ст. 679 ЦК України якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що встановлений ч. 2 ст. 679 ЦК України обов`язок продавця довести факт виникнення недоліків товару після його передання покупцеві (якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару) покладається на нього у випадку, коли такі недоліки не є очевидними, оскільки в такому випадку покупець має можливість виявити ці недоліки і відмовитися від укладення договору або укласти його на інших умовах. Якщо ж покупець, маючи реальну можливість оглянути товар і виявити у ньому очевидні дефекти, не скористався цим правом до передання йому товару, а виявив їх після такого передання, то тягар доведення відповідно до ч. 1 ст. 679 ЦК України покладається на нього (позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладена у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 215/46/16-ц).
Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).
Докази згідно положень статей 77-80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.
Позивач в позовній заяві зазначає, що замовляла дві дверки для автомобіля, кольору 35N. Після розпакування товару дізналася, що одна дверка передня ліва підійшла, а друга задня ліва виявилася іншого кольору. Одразу після виявлення факту, що якість товару є неналежною, вона звернулася до менеджера з вимогою про розірвання договору. Також, з даною вимогою звертався і адвокат позивачки. Позивачкою було подано до відповідача претензію щодо повернення коштів, однак, претензія залишилась невиконаною.
Як встановлено в судовому засіданні позивачці не підійшла по кольору тільки одна дверка до автомобіля - задня ліва, натомість передня ліва дверка виявилась того кольору, якого позивачка замовляла. А тому суд вважає, що повернення коштів підлягає за дверку задню ліву, вартість якої - 12882,37 грн.
Щодо моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.
У спорах про захист прав споживачів відшкодування моральної шкоди прямо встановлено спеціальним законом, який регулює відносини у сфері захисту прав споживачів.
За змістом частини другої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.
Положеннями ст. 22 Закону «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.
Так, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення договору, суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статті та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. Такої ж правової позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц.
Звертаючись до суду із даним позовом, позивачка оцінила розмір компенсації за завдану моральну шкоду в розмірі 15 000 грн., мотивуючи тим, що внаслідок неправомірних дій відповідача погіршися її фізичний стан, через нервове навантаження погіршилося її самопочуття, що негативно впливає на сім`ю, вона почала відчувати головні болі, підвищення тиску, нервове напруження, що змусило її звернутися до лікаря.
Вирішуючи спір щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, суд враховує характер завданої шкоди, ступінь вини відповідача, інші негативні наслідки, завдані позивачці винними діями відповідача та тривалість її моральних страждань та вважає обґрунтованою та такою, що відповідає принципам розумності, виваженості та справедливості, суму компенсації моральної шкоди в розмірі 5000 грн.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача на користь позивача суд зазначає, що позивачем не подано суду детальний опис робіт (наданих послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що, відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України є обов`язковим, а відтак суд приходить до висновку, що позивачем не доведено розміру витрат на правничу допомогу, і у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу слід відмовити.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
А тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 547,40 грн. 
Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) 12 882 (дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят дві) грн. 37 коп. відшкодування вартості товару - задньої лівої дверки та 5 000 (п`ять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) в дохід держави 547,40 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий Ігор СЕГІН