Справа № 367/4098/26
Провадження №2/367/5438/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

23 червня 2026 року Ірпінського міського суду Київської області в складі:
головуючого – судді Третяк Я.М.
за участю секретаря – Люліної О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2026 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 6 521 (шість тисяч п`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , двадцяти трьох річного віку.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з 30.11.2001 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 03.10.2024 розірвано.
Вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народилася донька ОСОБА_4 , батьком якої є відповідач. 
Окрім того зазначила, що відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінила прізвище на « ОСОБА_5 », про що 17.05.2025 Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 36.
Зазначала, що донька є студенткою Державного університету ім. Михайла Драгоманова, навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток.
Посилалася не те, що донька проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки добровільно не надає.
Ураховуючи, що добровільної згоди з приводу матеріального утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, між сторонами не досягнуто, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 25.03.2026 зазначену позовну заяву розподілено для розгляду судді Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М.
Ухвалою від 26.03.2026 за вказаним позовом відкрито позовне провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
19.06.2026 до суду від позивача надійшла заява, в якій просила суд проводити розгляд без її участі, наполягала на задоволенні позовної заяви.
23.06.2026 від відповідача надійшла заява, в якій просив суд проводити розгляд справи без його участі, позицію щодо заявлених позовних вимог не висловив, однак долучив до заяви копію свідоцтва серії НОМЕР_2 про укладення 14.06.2025 шлюбу з ОСОБА_6 та довідку від 06.04.204 за № КОФ/100.1.8.13-108, з якої вбачається, що ОСОБА_2 працює в Київській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» з 16.08.2024, на посаді слюсара з експлуатації та ремонту газового устаткування 4 розряду, дохід за період з 01.01.2026 по 31.03.2026 склав 68 677,47 грн.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Як вбачається з матеріалів справи, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (змінила прізвище на ОСОБА_8 ), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та позивач зареєстровані, як внутрішньо переміщені особи за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25.05.2022 № 3251-5001674369 та № 3251-5001650062.
Згідно з довідкою від 03.03.2026 № 33/26 ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу (денна форма навчання) факультету іноземної філології (освітній ступінь бакалавр) Українського державного університету ім. Михайла Драгоманова, навчається за кошти фізичних/юридичних осіб, термін навчання (загальний) – 01.09.2024 -30.06.2028.
01.09.2024 між Українським державним університетом ім. Михайла Драгоманова та ОСОБА_4 укладено договір № 107/2024 про навчання.
01.09.2026 між Українським державним університетом ім. Михайла Драгоманова та ОСОБА_4 укладено договір про надання платної освітньої послуги № 107-1/2024. Згідно п.3.1. загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 122 400 (сто двадцять дві тисячі чотириста) гривень.
Також встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, згідно довідки 06.04.2026 за № КОФ/100.1.8.13-108 працює в Київській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» з 16.08.2024, на посаді слюсара з експлуатації та ремонту газового устаткування 4 розряду, дохід за період з 01.01.2026 по 31.03.2026 склав 68 677,47 грн.
Також судом досліджено копію платіжних інструкцій, долучених позивачем на підтвердження оплати вартості навчання: № 0.0.3852169091.1 на суму 15300,00 грн, № 0.0.4056194457.1 на суму 3060,00 грн., 0.0.3911867285.1 на суму 15300 грн, № 99ВХ -Х935-Х569-ЕМ13 на суму 17100 грн, ОКМР-5ТА9-ВХ20-417Н на суму 17100,00 грн, де платником зазначено ОСОБА_7 .
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості вимог щодо права позивача на стягнення з відповідача аліментів, суд виходить з такого.
Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.
Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
Частиною другою статті 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до статті 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.
Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).
Статтею 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання та чи повнолітні дочка, син, що продовжують навчання, у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 є донькою відповідача ОСОБА_2 , проходить навчання за денною формою в Українському державному університеті імені Михайла Драгоманова, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як батько повнолітньої доньки, повинен матеріально її утримувати, і має змогу надавати утримання, а тому існують підстави для застосування статті 199 СК України та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.
З аналізу змісту наведеної норми ст. 199 СК України вбачається, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
Частиною другою статті 200 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до правових висновків, Верховного Суду у постанові від 28 лютого 2019 року у справі № 466/532/16-ц, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до висновку, викладеному в постанові Верховного Суду в справі № 635/1139/17 від 20 травня 2020 року, зазначено, що при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.
Таким чином, лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог у розмірі, заявленому позивачем.
Отже, при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд приймає до уваги обставини, зазначені у статті 182 СК України та, виходячи з засад розумності, виваженості, справедливості, враховує правомірні очікування позивача на отримання аліментів, оскільки вона утримує доньку у зв`язку з неможливістю її працевлаштуватися та отримувати дохід, суд вважає за можливе визначити до стягнення аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 6 521 (шість тисяч п`ятсот двадцять одна гривня) 00 копійок, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 двадцяти трьох річного віку.
Суд вважає, що саме такий розмір аліментів, спрямований на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, в зв`язку з навчанням, що потребує коштів на проїзд до навчального закладу, харчування, купівлю приладдя для навчання, тощо. 
У зв`язку з вищевикладеним, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень, 20 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 258, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ), аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) в твердій грошовій сумі, в розмірі 6 521 (шість тисяч п`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок, починаючи з 25.03.2026 і до закінчення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання, тобто до 30.06.2028, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень, 20 копійок.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу аліментів за один місяць.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням- http://reyestr.court.gov.ua

Суддя: Я.М.Третяк