Справа № 712/1671/26
Провадження № 2/708/344/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області одноособово у складі головуючого судді Попельнюха А. О. розглянув у приміщенні Чигиринського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та 

ВСТАНОВИВ:
ТОВ "Бізнес позика" через свою представницю - за довіреністю Танцуріну Є. В. із використанням системи "Електронний суд" звернулося до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 40 680,00 грн. В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 21.05.2025 між ТОВ "Бізнес позика" та ОСОБА_1 був укладений договір № 539626-КС-001 про надання кредиту. Укладення зазначеного договору між сторонами відбулося шляхом обміну електронними повідомленнями, підписання договору було здійснено у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позивач надав відповідачці грошові кошти у розмірі 12 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності.
Позивач зазначив, що ТОВ "Бізнес позика" свої зобов`язання за договором кредиту виконало належним чином та у повному обсязі, оскільки надало позичальниці грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн шляхом перерахування на її банківський картковий рахунок.
Відповідачка належним чином свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку із чим станом на 07.01.2026 утворилася заборгованість за договором у розмірі 40 680,00 грн, що складається із суми прострочених платежів зі сплати тіла кредиту в розмірі 12 000,00 грн; суми прострочених платежів зі сплати процентів у розмірі 20 280,00 грн; суми заборгованості за відсотками відповідно до ст. 625 ЦКУ в розмірі 6 000,00 грн; суми прострочених платежів за комісією у розмірі 2 400,00 грн.
Наведені обставини порушують права позивача, що стало підставою для звернення до суду. Тому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Бізнес позика" заборгованість за кредитним договором від 21.05.2025 в розмірі 40 680,00 грн та відшкодувати понесені судові витрати. 
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.02.2026 справа передана за підсудністю до Чигиринського районного суду Черкаської області.
Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 31.03.2026 позовна заява залишена без руху із наданням позивачеві часу на усунення виявлених у ній недоліків.
Після усунення недоліків ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 14.04.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, постановлено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням представниці позивача суд витребував додаткові докази, які у визначений ухвалою суду строк були надані та долучені до матеріалів справи.
Відповідачка ОСОБА_1 подала суду відзив на позовну заяву, у якому проти його задоволення заперечувала у повному обсязі. На обґрунтування наявних заперечень відповідачка зазначила, що вона не укладала кредитний договір, заявку не кредит не подавала, кредитні кошти не отримувала добровільно. Відповідачка стверджувала, що зазначений кредит був оформлений невідомими особами шахрайським способом із використанням її персональних даних та наявних у ОСОБА_1 засобів комунікації без її волі та відома. 
На думку відповідачки наявність кримінального провадження підтверджує її позицію про шахрайські дії третіх осіб, оскільки наявним у неї витягом з ЄРДР підтверджено, що 10.07.2025 у ЄРДР були внесені відомості про кримінальне провадження за № 12025250310002392 за ч. 4 ст. 190 КК України. Підставою внесення таких відомостей до ЄРДР слугувала заява ОСОБА_1 , що невідома особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами з її карткових рахунків «Монобанк» на суму 85 492,56 грн.
Зазначена позивачем хронологія укладення кредитного договору та повідомлені відомості для його укладення не доводять, що всі ці дії були вчинені саме позивачкою, а не сторонньою особою, яка незаконно використала її дані. 
Навіть у разі встановлення наявності між сторонами спору боргових зобов`язань заявлений розмір стягнення є занадто завищеним. Тому на думку ОСОБА_1 відсутні підстави для стягнення із нею процентів за користування кредитними коштами, комісії, а також сум, які нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України.
Позивач ТОВ «Бізнес позика» через свою представницю - за довіреністю Козачок М. О. подала суду додаткові пояснення, у яких зазначила, що відповідачкою не доведено вчинення відносно неї злочину. Крім того, у наданому витязі з ЄРДР зазначено, що невстановлена особа начебто заволоділа коштами відповідачки шахрайським шляхом з її карткових рахунків. Натоміть предметом розгляду у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, який був укладений між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 , і за умовами якого відповідачеві 21.05.2025 були перераховані грошові кошти одним платежем 21.05.2025. Крім того, сам по собі факт наявності кримінального провадження за зверненням ОСОБА_1 свідчить лише про початок досудового розслідування за її зверненням та не спростовує наявності договірних відносин між сторонами спору.
Процедура укладення договору передбачає обмін сторонами електронними повідомленнями, відповідно відповідачка зазначала належні їй номер телефону, електронну пошту та реквізити карткового рахунку, а після отримання смс- підтвердження та введення його у необхідну графу отримала грошові кошти у повному обсязі. Відповідно у випадку не надання ОСОБА_1 якоїсь із необхідної інформації договір просто не був би укладений. Також наведене відповідає презумпції правомірності правочину. 
За надання кредиту умовами договору передбачена комісія у розмірі 2 400,00 грн, яка нараховується одноразово при видачу кредиту в дату його видачі. Додаткові або супутні послуги за укладеним договором відсутні, оскільки кредитодавець такі послуги не надає.
Відповідачка ОСОБА_1 також надала суду додаткові пояснення. У яких у черговий раз зазначила, що у матеріалах справи відсутні докази укладення договору саме відповідачкою, використання персональних даних, номера телефону або банківської картки не є доказом того, що відповідні дії вчинені їх власником. Тому на думку відповідачки договір позики є неукладеним через відсутність її волевиявлення. Факт перерахування коштів не підтверджує виникнення зобов`язання, відсутність доказів отримання коштів конкретною особою виключає можливість визнання договору укладеним. У свою чергу наявність зареєстрованого кримінального провадження підтверджує версію ОСОБА_1 про шахрайське оформлення кредиту. Презумпція правомірності правочину може бути застосована виключно за умови встановлення факту вчинення такого правочину конкретною особою.
Також відповідачка ОСОБА_1 подала суду клопотання про витребування доказів, у задоволенні якого ухвалою суду від 24.04.2026 було відмовлено.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом установлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Правовідносини, що виникли між сторонами спору, є договірними відносинами, пов`язаними із отриманням позики та відповідальністю за порушення взятих на себе позичальником зобов`язань, тому до їх правового врегулювання застосуванню підлягають норми Розділу ІІ «Загальні положення про договір» та Глави 71 Розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» Книги П`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України.
Також, під час розгляду вказаної цивільної справи суд ураховує загальні засади цивільного судочинства, зокрема принцип змагальності сторін, нормативне визначення якого надано у статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням стороною процесуальних дій покладено на кожну із сторін.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).
Відповідно до ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" (Закон № 1734-VII) договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.
Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 1734-VII договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 
Статтею 205 Цивільного кодексу України визначені вимоги до форми правочину, відповідно до вказаної норми регламентовано, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регламентовані Законом України «Про електронну комерцію» (Закон № 675-VIII).
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
У свою чергу частиною 5 статті 11 Закону № 675-VIII встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Вимогами ч. 8 ст. 11 Закону № 675-VIII передбачено, що у разі укладення електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII).
На підставі ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон № 3498-ІХ), яким внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Під час розгляду справи судом установлено, що між ТОВ "Бізнес позика" та відповідачкою ОСОБА_1 21.05.2025 був укладений договір № 539626-КС-001 про надання кредиту. Укладення вказаного договору мало місце у визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» порядку. Наданою суді візуальною формою послідовності дій клієнта підтверджено, що ОСОБА_1 у інформаційно-телекомунікаційній системі товариства на сайті https://my.tpozyka.com виконала необхідні дії у визначеній позивачем послідовності, внаслідок чого була ідентифікована у системі із зазначенням своїх персональних даних, а також номера телефону та електронної поштової скриньки, а також повідомила обрані нею умови кредитування. Після цього позивачем був наданий паспорт споживчого кредиту для ознайомлення та підписання. 
Клієнту на номер телефону було відправлено смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором UA-6359 для підписання паспорта споживчого кредиту та Інформаційного повідомлення, про отримання згоди від третіх осіб на передачу та обробку їх персональних даних. 
Наступним етапом ОСОБА_1 ознайомилася і підписала одноразовим ідентифікатором UA-6359 паспорт споживчого кредиту та Інформаційне повідомлення про отримання згоди від третіх осіб на передачу та обробку їх персональних даних.
Товариство направило (розмістило) клієнту в ІТС індивідуальну оферту (з відповідними активними посиланнями), яка містить істотні умови договору, з якими ОСОБА_1 ознайомилася та прийняла їх умови. 
Наступною дією відбулося акцептування клієнтом умов оферти, шляхом надсилання товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором UA-3908 (дані в електронній формі у вигляді алфавітно цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти договір, та надсилаються іншій стороні цього договору).
Після укладення договору, товариство направило (розмістило) клієнту в ІТС підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа.
На завершення визначеної товариством необхідної хронології дії договір, додатки до нього та Правила кредитування були відправлені клієнту на електронну пошту, вказану як
електронний засіб зв`язку з позичальником. Також документи були розміщенні в особистому кабінеті клієнта підписаний договір та додатки до нього, Правила кредитування в цілодобовому онлайн доступі.
Заперечення відповідачки у цій частині, а саме щодо відсутності у неї волі на укладення цього договору, суд оцінює критично. Зокрема, вчинена послідовність дій та введені відомості, які дали можливість ідентифікувати відповідачку підтверджують, що такі дії могли відбуватися виключно з її згоди, оскільки у протилежному випадку наявність у розпорядженні сторонніх осіб відомостей, які дають можливість її ідентифікувати, про належний їй номер карткового рахунку не могли бути відомі стороннім особам. 
Окремо суд звертає увагу, що одноразові ідентифікатори направлялися на номер телефону НОМЕР_1 , який був зазначений позичальницею у своїм анкеті в особистому кабінеті, і після їх отримання ці одноразові ідентифікатори були введені. У свою чергу у поданому суду відзиві на позовну заяву відповідачка ОСОБА_1 цей номер телефону зазначила, як засіб для зв`язку із нею (а.с. 62), таким чином визнавши належність саме їй цього номера телефону.
Відповідно до умов укладеного кредитного договору позивач надав відповідачці грошові кошти у розмірі 12 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності. 
Кредит наданий строком на 24 тижня, а саме до 05.11.2025.
Стандартна процентна ставка за кредитом фіксована - 1,0 % в день.
Сторони також погодили комісію за видачу кредиту - 2 400,00 грн.
Договір підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-3908, що узгоджується з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Вказані грошові кошти в сумі 12 000,00 грн 21.05.2025 були зараховані на картковий рахунок ОСОБА_1 , що під час розгляду справи було підтверджено наданою АТ КБ "Універсал банк" випискою з карткового рахунку. 
Наведені обставини дають підстави для висновку, що ТОВ "Бізнес позика" свої зобов`язання за договором кредиту виконало належним чином та у повному обсязі, надавши відповідачці грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальниці № НОМЕР_2 .
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Правові наслідки порушення зобов`язання регламентовані статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У свою чергу частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідачка в порушення умов укладеного договору кредитні кошти та проценти за користування ними у визначений договором строк не повернула. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 08.01.2026 за нею рахується заборгованість в сумі 40 680,00 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 12 000 грн, заборгованості зі сплати відсотків у сумі 20 280 грн, заборгованості зі сплати відсотків за ст. 625 ЦК України в сумі 6 000,00 грн та заборгованості з комісії в сумі 2 400 грн.
Суд погоджується із проведеним позивачем розрахунком заборгованості за відсотками за кредитом за ставкою 1,0 % в день за період з 21.05.2025 до 05.11.2025, який узгоджується з умовами кредитного договору та вимогами закону.
Надані відповідачкою ОСОБА_1 заперечення щодо проведених нарахувань не спростовують зазначених висновків суду. Зокрема відсотки за користування позикою нараховані позивачем відповідно до умов укладеного договору та протягом строку кредитування. У свою чергу розмір та обов`язок сплати комісії узгоджений сторонами у п. 2.5. договору від 21.05.2025, відповідно до якого комісія нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору.
Аналізуючи наведене суд дійшов висновку, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачеві кредитні кошти в порядку та на умовах, передбачених договором. Натомість відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала належним чином та у повному обсязі. Наведені висновки суду підтверджують наявність порушеного права позивача, яке підлягає судовому захисту. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає положенням ст. 16 ЦК України.
Водночас, як передбачено п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача процентів за користування кредитом, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦКУ в розмірі 6 000,00 грн, тому позов підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення про задоволення позовних вимог, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору у сумі 2 269,70 грн, пропорційно задоволеним вимогам (85,25 %).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 203, 205, 509, 512, 514, 625, 626, 638, 1046, 1054 ЦК України, ЗУ "Про електронну комерцію", ЗУ "Про електронний цифровий підпис", ЗУ "Про споживче кредитування", ст. ст. 10-13, 81, 89, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" заборгованість за кредитним договором № 539626-КС-001 від 21.05.2025 зі сплати тіла кредиту в сумі 12 000,00 грн, прострочених процентів у сумі 20 280,00 грн, комісії в сумі 2 400,00 грн, а всього 34 680,00 грн (тридцять чотири тисячі шістсот вісімдесят гривень 00 коп.).
У іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" судовий збір у розмірі 2 269,70 грн (дві тисячі двісті шістдесят дев`ять гривень 70 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники та їх адреси:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (код ЄДРПОУ: 41084239, місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411);
Представниця позивача: Танцуріна Єлизавета Вадимівна (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411);
Відповідачка: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстр.: АДРЕСА_1 ).

Суддя Андрій ПОПЕЛЬНЮХ