П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/24470/25	
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Димерлія О.О.,
суддів Шляхтицького О.І., Вербицької Н.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 року у справі №420/24470/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:
21 липня 2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 30.01.2020 року по 16.07.2025 року у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахунку грошового забезпечення за період з 30.01.2020 року по 19.05.2023 року виплаченого 16.07.2025 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 року у справі №420/949/25;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 30.01.2020 року по 16.07.2025 року у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахунку грошового забезпечення за період з 30.01.2020 року по 19.05.2023 року виплаченого 16.07.2025 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 року у справі №420/949/25. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-III та Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, відповідач при несвоєчасній виплаті сум грошового забезпечення, не нарахував та не виплатив на користь позивача компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати за весь час затримки, а відтак допустив протиправну бездіяльність.
За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 06 жовтня 2025 року прийнято судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 30.01.2020 року по 16.07.2025 року у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахунку грошового забезпечення за період з 30.01.2020 року по 19.05.2023 року, виплаченого 16.07.2025 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 року у справі №420/949/25.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 30.01.2020 року по 16.07.2025 року у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахунку грошового забезпечення за період з 30.01.2020 року по 19.05.2023 року, виплаченого 16.07.2025 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 року у справі № 420/949/25.
Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що у випадку бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину заробітної плати (грошового забезпечення), така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Військовою частиною НОМЕР_1 (далі – скаржник) подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в силу приписів статті 3 Закону України "Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", сума компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць. 
Так, положення статті 3 означеного Закону установлюють підставу для виплати компенсації втрати частини доходів, а саме сума доходу громадянина має бути нарахована роботодавцем. Разом з цим, як стверджував скаржник, у даному випадку грошове забезпечення нараховано та виплачено позивачу на виконання судового рішення. За наведених обставин, на думку скаржника, у спірному випадку відсутні підстави для виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційним судом з`ясовано таке.
У період з 02.07.2019 року по 11.04.2024 року ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 року у справі №420/949/25, зокрема, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок з 30.01.2020 року по 19.05.2023 року сум грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, позивача, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017 року, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
16.07.2025 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 року у справі №420/949/25 Військовою частиною НОМЕР_1 виплачено на користь позивача грошове забезпечення за період з 30.01.2020 року по 19.05.2023 року у загальній сумі 195 369 грн. 43 коп., що підтверджується банківською випискою. 
Спірні правовідносини у цій справі склались з приводу ненарахування і невиплати Військовою частиною НОМЕР_1 на користь позивача компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення.
Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19.10.2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 (далі - Порядок № 159).
Згідно із статями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: 
- пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Зі змісту цих норм слідує, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених строків виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення)).
Умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Водночас, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Згідно до пункту 2 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, серед іншого, заробітна плата (грошове забезпечення).
За такого правового регулювання, основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (заробітної плати (грошового забезпечення)) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
У справі, що розглядається, апеляційним судом установлено, що грошове забезпечення відповідачем виплачено на користь ОСОБА_1 лише 16.07.2025 року на виконання рішення суду у справі №420/949/25.
Разом з цим, як суб`єкт виконання цього рішення, відповідачем не здійснено розрахунок та виплату на користь позивача компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати, передбаченої положеннями статті 2 Закону №2050-ІІІ.
Враховуючи, що несвоєчасне нарахування та виплата грошового забезпечення відбулось у зв`язку із неправомірними діями відповідача, а рішенням суду у справі №420/949/25 встановлено факт невиплати вказаного доходу, позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
За таких обставин, бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати на користь позивача компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, є протиправною.
При цьому, апеляційний суд зауважує, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Як вказано Верховним Судом у постановах від 22 червня 2018 року у справі №810/1092/17, від 13 січня 2020 року у справі №803/203/17, від 15 жовтня 2020 року у справі №240/11882/19, використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Наведене вище нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. 
За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. 
Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, що у свою чергу спростовує доводи апеляційної скарги відповідача в означеній частині.
Вирішуючи спір, апеляційний суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 04.09.2025 року по справі № 420/16557/24.
Водночас, помилковими є доводи скаржника про те, що у випадку якщо суми грошового забезпечення нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням судового рішення, оскільки компенсація, передбачена Законом № 2050-ІІІ, виплачується у разі порушення строків виплати доходу (пенсії), а не виконання рішення суду.
Зважаючи на те, що кошти нараховані в результаті здійснення перерахунку грошового забезпечення, тобто відновлення прав позивача, порушених при не вчасному нарахуванні та виплаті грошового забезпечення, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону № 2050-ІІІ.
Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 15.05.2024 у справі № 200/5032/20-а.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Враховуючи установлені обставини справи та з огляду на наведені положення законодавства України, колегія суддів дійшла висновку, що суд попередньої інстанції під час розгляду цієї справи ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права.
У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 року у справі №420/24470/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами судового рішення.

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	О.І. Шляхтицький   Н.В. Вербицька