Справа № 555/780/26
Номер провадження 3/555/274/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
  12 травня 2026 року	  м.Березне	

Суддя Березнівського районного суду Рівненської області Собчук А.Ю., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Андрієвського А.О., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції № 4 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,-
- за ч.1 ст. 161-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
Про права, відповідно до ст. 63 Конституції України, ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повідомлені,
В С Т А Н О В И В:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 750567 від 31.03.2026 року вбачається, що 31.03.2026 року близько 18 год. 05 хв. у с. Великі Селища Рівненського району Рівненської області по вул. Березнівській ОСОБА_1 порушив порядок торгівлі пальним, а саме здійснив роздрібну торгівлю пальним — бензином марки А-95 об`ємом 5,71 л на суму 400 грн, без державної реєстрації суб`єктом господарювання та без одержання документа дозвільного характеру, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 161-1 КУпАП.
Захисник ОСОБА_1 , адвокат Андрієвський А.О., у судовому засіданні просив закрити провадження у справі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, бензин зберігався ним для власних потреб, місця торгівлі він не мав, підприємницьку діяльність з реалізації пального не організовував, реклами, спеціально облаштованого місця продажу чи інших ознак фактичного здійснення торгівлі пальним не було. Також захисник зазначив, що наявність у ОСОБА_1 близько 100 л бензину не підтверджує здійснення ним господарської діяльності, а матеріали справи не містять достатніх, переконливих та узгоджених між собою доказів вини особи.
Крім цього, захисником подано письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, у яких він послався на те, що ч. 1 ст. 161-1 КУпАП є бланкетною нормою, а у протоколі не зазначено конкретної норми спеціального закону, яка зобов`язувала б особу реєструватися суб`єктом господарювання або одержувати документ дозвільного характеру; одноразова передача пального за гроші не є роздрібною торгівлею пальним; відсутні докази господарської діяльності; придбання пального працівником податкової служби не було оформлено як контрольна розрахункова операція; не вилучено реалізований товар чи грошові кошти.
Водночас у судовому засіданні захисник не заперечував та фактично підтвердив, що ОСОБА_1 не зареєстрований фізичною особою-підприємцем та ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним не має.
Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 161-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за оптову або роздрібну торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом, крім випадків застосування принципу мовчазної згоди.
З об`єктивної сторони склад цього адміністративного правопорушення охоплює вчинення дій з оптової або роздрібної торгівлі пальним за відсутності державної реєстрації суб`єктом господарювання або за відсутності документа дозвільного характеру, якщо такий документ передбачений законом.
Відповідно до п. 77 ч. 1 ст. 1, ч. 2, 5 ст. 29 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля пальним є діяльністю з придбання або отримання та подальшої реалізації або відпуску пального з місць роздрібної торгівлі пальним через паливороздавальні колонки, газороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки. Роздрібна торгівля пальним здійснюється суб`єктом господарювання за наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
Отже, продаж або відпуск бензину за грошові кошти без державної реєстрації суб`єктом господарювання та без ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 750567 від 31.03.2026 року, у якому зафіксовано час, місце, спосіб вчинення правопорушення, вид пального, його об`єм та суму реалізації; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 31.03.2026 року, з яких вбачається факт придбання бензину марки А-95 об`ємом 5,71 л на суму 400 грн; фотоматеріалами, на яких зафіксовано паливороздавальне обладнання; розпискою ОСОБА_1 від 31.03.2026 року про прийняття на відповідальне зберігання пального марки А-95 об`ємом 100 л; рапортом інспектора СРПП ВП № 4 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Прядуна Я.В. від 31.03.2026 року; оптичним диском із відеофіксацією обставин правопорушення; поясненнями захисника в судовому засіданні про те, що ОСОБА_1 не є фізичною особою-підприємцем та не має ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
Оцінюючи зазначені докази відповідно до ст. 251, 252 КУпАП, суд вважає їх належними, допустимими, взаємопов`язаними та такими, що у своїй сукупності підтверджують подію адміністративного правопорушення і винуватість ОСОБА_1 .
Суд критично оцінює доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП.
Зміст диспозиції ч. 1 ст. 161-1 КУпАП прямо передбачає відповідальність за торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання. Тобто законодавець спеціально встановив відповідальність, зокрема, для випадку, коли фізична особа фактично здійснює реалізацію пального, не набувши статусу суб`єкта господарювання та не отримавши відповідний дозвільний документ. Інше тлумачення цієї норми призвело б до безпідставного звуження її змісту та фактично виключало б можливість застосування відповідальності саме за торгівлю пальним без державної реєстрації.
Тому посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, не спростовує складу адміністративного правопорушення, а навпаки підтверджує одну з його обов`язкових ознак — здійснення реалізації пального без державної реєстрації суб`єктом господарювання.
Доводи захисника про те, що у протоколі серії ВАД № 750567 від 31.03.2026 року не зазначено конкретної статті спеціального закону, яка зобов`язує особу одержувати ліцензію, суд також вважає необґрунтованими.
Протокол серії ВАД № 750567 від 31.03.2026 року про адміністративне правопорушення містить опис фактичних обставин: дату, час, місце, особу, суть дій, вид пального, його об`єм, суму реалізації, а також посилання на ч. 1 ст. 161-1 КУпАП. Із протоколу зрозуміло, у чому саме полягає інкриміноване особі правопорушення — у роздрібній торгівлі пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання та без одержання документа дозвільного характеру.
Суд при розгляді справи не змінює фабулу правопорушення, не доповнює її новими фактичними обставинами та не перебирає на себе функції органу, який склав протокол, а лише надає правову оцінку тим обставинам, які викладені у протоколі та підтверджені дослідженими доказами.
Доводи захисника Андрієвського А.О. про те, що мав місце лише одноразовий побутовий епізод передачі частини власного запасу пального, суд оцінює критично.
Диспозиція ч. 1 ст. 161-1 КУпАП не містить такої обов`язкової ознаки складу правопорушення, як систематичність продажу пального або вчинення трьох і більше епізодів реалізації. Для кваліфікації дій за цією нормою значення має встановлення самого факту оптової або роздрібної торгівлі пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання відповідного дозвільного документа.
При цьому встановлені судом обставини не свідчать про звичайну побутову передачу пального. Навпаки, матеріалами справи підтверджено відпуск бензину марки А-95 за грошові кошти, у конкретно визначеному об`ємі — 5,71 л, на конкретну суму — 400 грн, з використанням паливороздавального обладнання, що за своїми ознаками відповідає фактичній реалізації пального.
Посилання захисника Андрієвського А.О. на постанову Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 щодо систематичності діяльності суд не приймає як визначальне для цієї справи, оскільки зазначені роз`яснення стосуються питань застосування законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності, тоді як у цій справі вирішується питання адміністративної відповідальності за спеціальною нормою КУпАП — ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, диспозиція якої не передбачає систематичності як обов`язкової ознаки складу правопорушення.
Доводи захисника Андрієвського А.О. про те, що бензин зберігався для власних потреб, місця торгівлі не було, а підприємницька діяльність не організовувалася, спростовуються сукупністю доказів у справі.
З матеріалів справи вбачається не лише факт зберігання пального, а й факт його відпуску іншій особі за грошові кошти. Наявність паливороздавального обладнання, зафіксованого на фотоматеріалах (а.с.3-5), розписка про зберігання 100 л бензину марки А-95 (а.с.7), пояснення покупця про придбання 5,71 л бензину на суму 400 грн (а.с.6), рапорт працівника поліції (а.с.9) та відеофіксація у своїй сукупності свідчать про фактичну реалізацію пального, а не лише про його зберігання для власних потреб.
Доводи захисника про те, що обсяг пального — близько 100 л — є недостатнім для провадження господарської діяльності, суд вважає такими, що не мають вирішального значення для правильної кваліфікації дій особи. 
Ч. 1 ст. 161-1 КУпАП не ставить наявність складу правопорушення у залежність від кількості пального, яке зберігалося особою, а передбачає відповідальність за сам факт оптової або роздрібної торгівлі пальним без державної реєстрації або без дозвільного документа.
Суд також критично оцінює доводи захисника ОСОБА_3 щодо неналежного оформлення придбання пального працівником податкової служби як контрольної розрахункової операції.
У цій справі суд не покладає в основу висновку про винуватість ОСОБА_1 виключно акт контрольної розрахункової операції або матеріали фактичної перевірки податкового органу. Подія адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, зокрема поясненнями особи, яка придбала пальне, протоколом про адміністративне правопорушення, фотоматеріалами, відеофіксацією, розпискою та рапортом працівника поліції.
Сам по собі факт того, що придбання пального здійснено працівником податкової служби, не позбавляє його пояснення доказового значення у справі про адміністративне правопорушення, якщо такі пояснення узгоджуються з іншими матеріалами справи та не спростовані належними доказами сторони захисту.
Посилання захисника Андрієвського А.О. на відсутність вилучення реалізованого товару чи грошових коштів також не спростовує події адміністративного правопорушення. Відсутність вилучених коштів може мати значення для вирішення питання про можливість їх конфіскації, однак не виключає факту реалізації пального, який підтверджується іншими доказами у справі.
Таким чином, твердження захисника Андрієвського А.О. про відсутність події і складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими та спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 31.03.2026 року близько 18 год. 05 хв. у с. Великі Селища Рівненського району Рівненської області по вул. Березнівській здійснив роздрібну торгівлю пальним — бензином марки А-95 об`ємом 5,71 л на суму 400 грн, не будучи зареєстрованим суб`єктом господарювання та не маючи ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП як роздрібну торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання та без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 відповідно до ст. 34 КУпАП, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.
Разом із тим, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , відсутність встановлених обтяжуючих обставин, обсяг реалізованого пального, суму отриманих коштів, а також мету адміністративного стягнення, визначену ст. 23 КУпАП, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, а саме штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з конфіскацією пального.
Конфіскація паливороздавальної колонки та пов`язаного з нею обладнання судом не застосовується, оскільки з матеріалів справи вбачається лише її опечатування працівником поліції. Водночас зазначене майно не вилучалося, належним чином не описувалося, на відповідальне зберігання не передавалося, його індивідуальні ознаки матеріалами справи не встановлені. За таких обставин суд позбавлений можливості визначити конкретне обладнання, яке підлягає конфіскації, та забезпечити виконання постанови в цій частині.
Сам факт відсутності підстав для конфіскації зазначеного обладнання не спростовує встановленого судом факту роздрібної торгівлі пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання та без відповідної ліцензії, оскільки подія і склад правопорушення підтверджуються сукупністю інших досліджених доказів.
При цьому пальне марки А-95 об`ємом 100 л індивідуалізоване у матеріалах справи та передане на відповідальне зберігання ОСОБА_1 відповідно до розписки від 31.03.2026 року, у зв`язку з чим підлягає конфіскації в дохід держави.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Оскільки постановою суду на ОСОБА_1 накладається адміністративне стягнення, з нього підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.
Керуючись ст. 7, 23, 33, 34, 35, 40-1, ч. 1 ст. 161-1, ст. 245, 251, 252, 268, 280, 283, 284, 294, 307, 308 КУпАП, суддя, —
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з конфіскацією в дохід держави пального.
Конфіскувати в дохід держави пальне марки А-95 об`ємом 100 (сто) літрів, яке було передане на відповідальне зберігання ОСОБА_1 відповідно до розписки від 31.03.2026 року.
Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови — не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк постанова підлягає примусовому виконанню, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Повний текст постанови виготовлений 14.05.2026р. о 15 год.00 хв.

Суддя А.Ю. Собчук