ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/329/26
Номер рядка у звіті 93

09 червня 2026 року м. Золотоноша 
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
при секретарі – ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
захисника – адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Золотоноша кримінальне провадження №12026250370000024 від 06.01.2026 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Піщане Золотоніського району Черкаської області, офіційно не працює, неодружений, освіта середня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, особою з інвалідністю будь-якої групи, депутатом будь-якого рівня, учасником бойових дій не є, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимий: 
вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.08.2012 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25.07.2013 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.08.2012 та остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі;
21.07.2017 звільнений по відбуттю строку покарання;
вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.01.2021 за ст. 395 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту;
вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 22.07.2021 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.01.2021 у виді 3 місяців арешту, остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі;
вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.08.2021 за ст. 395 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту;
вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.10.2023 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворих покарань, призначених вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 22.07.2021 за ч. 2 ст. 186 КК України та вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.08.2021 за ст. 395 КК України, більш суворим, визначеним даним вироком, остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі;
26.07.2024 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25.07.2013 за ч. 3 ст. 185 КК України, судимість за яким не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочин проти власності.
Так, ОСОБА_4 , діючи в умовах дії на території України воєнного стану, введеного указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, та продовженого указами Президента України: 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022,№ 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 19.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, №470/2024 від 06.08.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, № 478/2025 від 14.07.2025, № 793/2025 від 20.10.2025 строком на 90 діб, 05.01.2026 близько 05 години, перебуваючи у кухонній кімнаті житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, вважаючи, що його дії непомічені іншими особами, шляхом вільного доступу, із жіночого гаманця, який належить потерплій ОСОБА_6 , та який лежав у кухонній шафі, в кухонній кімнаті вказаного будинку, повторно здійснив крадіжку 5000 (п`яти тисяч) гривень, чим спричинив потерпілій майнової шкоди на вказану суму.
Вказаними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану. 
Прокурор у судовому засіданні просив визнати винним обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, а також обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили
Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не прибула. Згідно з наявною у матеріалах справи заявою, просить проводити судове засідання за її відсутності, проти розгляду вказаного кримінального провадження у порядку ч.3 ст.349 КПК України не заперечує, цивільний позов заявляти не буде.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, не заперечував обставин, викладених в обвинувальному акті. Надав показання про те, що він дійсно 05.01.2026 близько 05 години, перебуваючи вдома у своєї знайомої за адресою: АДРЕСА_2 , викрав грошові кошти у сумі 5000 гривень із шафи. Його дії ніхто не бачив. Гроші витратив на власні потреби. 
Захисник ОСОБА_4  – адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд врахувати, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.
У судових дебатах та в останньому слові обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що вину у вчиненому визнає повністю, щиро розкаюється.
Згідно з ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів, які характеризують обвинуваченого.
Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, захисника, вислухавши останнє слово обвинуваченого, суд зазначає про таке.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушенні за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст.185 КК України – таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд зауважує, що згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та непогашену судимість, офіційно не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно з досудовою доповіддю Золотоніського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області від 10.04.2026 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 є високим, ризик небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб) є високим. Дослідження інформації, що характеризує ОСОБА_4 за місцем його проживання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, а також імовірні небезпеки для суспільства свідчить про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, доцільно розпочати в умовах ізоляції.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також його ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
При цьому, із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також його ставлення до вчиненого, суд дійшов до висновку, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-73 КК України та буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.
Підстав для застосування ст. 69 КК України чи приписів ст. 69-1 КК України, до обвинуваченого ОСОБА_4 суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.
Під час досудового розслідування щодо обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався. Також у даному кримінальному провадженні не застосовувалися заходи забезпечення кримінального провадження.
Зважаючи на те, що обвинувачений, може переховуватися від суду, усвідомлюючи, що йому призначене покарання за вчинення злочину у виді позбавлення волі, з метою забезпечення належної його процесуальної поведінки та забезпечення у подальшому виконання вироку, відносно ОСОБА_4 належить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
У строк відбування покарання ОСОБА_4 належить зарахувати час перебування під вартою у даному кримінальному провадженні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Питання про речові докази в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню проведено судові експертизи, тому відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати, у зв`язку з проведенням експертиз на загальну суму 4 457 грн 00 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_4 в дохід держави.
Керуючись ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набранням вироком законної сили.
У відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4  у строк відбування покарання час його перебування під вартою з 09.06.2026 по день набрання вироком законної сили.
Строк відбування ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дня набрання даним вироком законної сили .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- гаманець чорного кольору, який поміщено до сейф-пакету №RAW0147845, стакан зі скла, який поміщено до сейф-пакету №RAW0147846 – передано до кімнати зберігання речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області – передати законному володільцю;
- недопалки в кількості 10 (десять) шт., які поміщені до сей-пакету №CRI1237132 – передано до кімнати зберігання речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області – знищити;
- один паперовий конверт (дактилокарта ОСОБА_7 ) – передано до кімнати зберігання речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області – знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на загальну суму 4 457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.
Суддя ОСОБА_8