ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
головуючий суддя у першій інстанції: Мартиць О.І.

27 квітня 2026 року	Львів	Справа № 500/5851/25 пров. № А/857/7266/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.
суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 січня 2026 року у справі № 500/5851/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Акціонерне товариство "Українська залізниця" про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В :
09.10.2025р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у якому просила суд: 
-визнати протиправною та скасувати постанову про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України від 18.07.2025р. №13001-28877037/13001-28877037-2025-2,
-зобов`язати призначити та виплатити одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю як члену сім`ї (дружині) загиблого працівника об`єкта критичної інфраструктури на підставі статті 2 Закону №2980 у розмірі 1000000 грн.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.01.2026р. позов задоволено.
Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт просить суд, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.01.2026р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Із змісту акту спеціального розслідування нещасного випадку від 02 січня 2023 року за формою Н-1/П затвердженого Начальником Південно-Східного межрегіонального управління Державної служби з питань праці Тригубенко В., встановлено, що загиблий ОСОБА_2 - чоловік позивача, працівник виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Львів філії "Пасажирська компанія" АТ "Укрзалізниця", знаходячись на робочому місці 24.08.2022р. в 14.00 внаслідок ракетного удару по станції Чаплино отримав смертельне поранення.
На звернення позивача від 07.07.2025р. Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області рішенням №13001-28877037/13001-28877037-2025-2 від 18.07.2025р. відмовив ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого працівника об`єкта критичної інфраструктури внаслідок військової агресії російської федерації проти України.
Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області 11.07.2025р. направив запит до уповноваженого органу у сфері захисту критичної інфраструктури України для встановлення факту віднесення об`єкту інфраструктури філія "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця", з яким знаходився у трудових відносинах ОСОБА_2 , чоловік позивача, під час нещасного випадку, який стався 24.08.2022р., до об`єктів критичної інфраструктури.
17.07.2025р. листом №07/01/02-7544/2025 Департамент захисту критичної інфраструктури (ДКІ Адміністрації Держспецзв`язку) повідомив, що об`єкти, розташовані за адресами вул. С. Петлюри, буд.21-А, м. Київ та вул. Рудненська, 32 м. Львів до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури не внесено.
Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області рішенням №13001-28877037/13001-28877037-2025-2 від 18.07.2025р. відмовив позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 не відноситься до об`єктів критичної інфраструктуру.
ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022р. №2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено:
-ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб;
-військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався відповідно до Указів Президента від 14.03.2022р. №133/2022, від 18.04.2022р. №259/2022, від 17.05.2022р. №341/2022, від 12.08.2022р. №573/2022, від 07.11.2022р. №757/2022, від 06.02.2023р. №58/2023, від 01.05.2023р. №254/2023, від 26.07.2023р. №451/2023, від 06.11.2023р. №734/2023, від 05.02.2024р. №49/2024, від 06.05.2024р. №271/2024, від 23.07.2024р. №469/2024, від 28.10.2024р. №740/2024, від 14.01.2025р. №26/2025, від 15.04.2025р. №235/2025, від 14.07.2025р. №478/2025, від 20.10.2025р. №793/25.
ч.1, ч.2 ст.1 Закону України "Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України" від 20.03.2023р. №2980-IX (далі - Закон №2980-ІХ) визначено, що право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю мають особи з числа працівників об`єктів критичної інфраструктури, державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 року воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам.
У разі загибелі (смерті) осіб, зазначених у частині першій цієї статті, у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 року воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам, одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю призначається і виплачується членам їхніх сімей. (частина друга статті 1 Закону №2980-ІХ)
ч.3 ст.1 Закону України "Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України" передбачено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у частині першій цієї статті, належать, зокрема, один із подружжя, який пережив загиблу (померлу) особу.
В ст.2 Закону України "Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України" видно, що одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю, на яку має право особа згідно цим Законом, встановлюється у таких розмірах:
1) особам з інвалідністю I групи - 800 тисяч гривень;
2) особам з інвалідністю II групи - 500 тисяч гривень;
3) особам з інвалідністю III групи - 200 тисяч гривень;
4) у разі загибелі (смерті) - 1 мільйон гривень.
ч.1 ст. 3 Закону України "Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України" встановлено, що одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю призначається і виплачується за рішенням органу, визначеного Кабінетом Міністрів України.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України (далі - одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю), передбаченої Законом №2980-ІХ, визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2023р. №1396, відповідно до абз.2 п.11 якого визначено, що для підтвердження факту віднесення об`єкта інфраструктури, на якому служить/працює (служила/працювала) особа, зазначена у ч.1 ст.1 Закону, до об`єкта критичної інфраструктури працівник уповноваженого органу надсилає до уповноваженого органу у сфері захисту критичної інфраструктури письмовий запит щодо надання інформації про включення об`єкта до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури та набуття ним правового статусу об`єкта критичної інфраструктури.
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань філія "Пасажирська компанія" АТ "Укрзалізниця" (код ЄДРПОУ: 41022900) відноситься до енергетичної галузі, основним видом діяльності якого згідно КВЕД є 49.10 Пасажирський залізничний транспорт міжміського сполучення.
ст.1 Закону України «Про критичну інфраструктуру» від 16 листопада 2021 року № 1882-IX (далі - Закон №1882-ІХ) визначено, що критична інфраструктура - це сукупність об`єктів критичної інфраструктури. 
Об`єкти критичної інфраструктури - об`єкти інфраструктури, системи, їх частини та їх сукупність, які є важливими для економіки, національної безпеки та оборони, порушення функціонування яких може завдати шкоди життєво важливим національним інтересам.
Оператор критичної інфраструктури - юридична особа будь-якої форми власності та/або фізична особа підприємець, що на правах власності, оренди або на інших законних підставах здійснює управління об`єктом критичної інфраструктури та відповідає за його поточне функціонування. 
Реєстр об`єктів критичної інфраструктури - автоматизована система, що містить перелік найбільш важливої для життєдіяльності суспільства та держави критичної інфраструктури, щодо якої встановлюються особливі вимоги із забезпечення її безпеки та стійкості і здійснюється моніторинг їх дотримання (п.18 частини першої ст.1 Закону України «Про критичну інфраструктуру» №1882-ІХ). 
ч.1 ст.8 Закону України «Про критичну інфраструктуру» встановлено, що віднесення об`єктів до критичної інфраструктури здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.2023р. №415 затверджено Порядок ведення Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, включення таких об`єктів до Реєстру, доступу та надання інформації з нього, який визначає процедури формування і ведення Реєстру об`єктів критичної інфраструктури (далі - Реєстр), включення об`єктів критичної інфраструктури до Реєстру, внесення до нього інформації про об`єкти критичної інфраструктури та їх виключення, доступу та надання інформації з Реєстру.
В п.4 цієї Постанови видно, що адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації під час воєнного стану, а також протягом дванадцяти місяців після його припинення чи скасування з дня набрання чинності цією постановою забезпечити:
- функціонування, формування і ведення Реєстру в автоматизованій системі, що забезпечує роботу як одномашинний однокористувачевий комплекс, який обробляє інформацію однієї або кількох ступенів обмеження доступу;
- внесення відомостей про об`єкти критичної інфраструктури до Реєстру.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції наголошує, що положенням ч.4 ст. 6 Закону України "Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України", якою установлено, що до завершення формування реєстру об`єктів критичної інфраструктури відповідно до Закону України "Про критичну інфраструктуру" перелік об`єктів критичної інфраструктури, на працівників яких поширюється дія цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, постановою Кабінету Міністрів України №1109 від 09.10.2020р. "Деякі питання об`єктів критичної інфраструктури" (далі - Постанова №1109) затверджено Перелік об`єктів критичної інфраструктури, серед яких до Сектору "транспорт і пошта" включено підсектор "залізничний транспорт", до типів основних послуг якого входять:
"пасажирські залізничні перевезення", "вантажні залізничні перевезення", "експлуатація та технічне обслуговування залізниці", "забезпечення роботи вокзалів та вузлових станцій".
До життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України, належать, зокрема транспортне забезпечення (п.11 ст.4 Закону України «Про критичну інфраструктуру» №1882-ІХ).
Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015р. №735 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.10.2021р. №1094 "Деякі питання діяльності акціонерного товариства "Українська залізниця" затверджено Статут акціонерного товариства "Українська залізниця".
В п.1, п.2 Статуту АТ "Українська залізниця" встановлено, що Акціонерне товариство "Українська залізниця" є юридичною особою, утворене як акціонерне товариство, 100% акцій якого закріплюються в державній власності, та є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.
Відповідно до п.18 Статуту АТ "Українська залізниця" товариство утворює філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без статусу юридичної особи як на території України, так і за її межами, які діють на підставі положень.
п.152 Статуту АТ "Українська залізниця" передбачено, що трудовий колектив товариства становлять усі фізичні особи, які беруть участь у його діяльності на основі трудового договору або інших форм, що регулюють трудові відносини працівників з товариством.
Відповідно до ст.95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її (юридичної особи) функцій. Філія не є юридичною особою. АТ "Українська залізниця" включена в перелік об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2015р. №83 "Про затвердження об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави".
Таким чином, суд апеляційної інстанції наголошує, що з огляду на вказане, філія "Пасажирська компанія" АТ "Укрзалізниця" відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1109 відносилася до переліку об`єктів критичної інфраструктури, страховий випадок позивача стався до введення в дію Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, а тому пенсійний орган під час прийняття оскаржуваного рішення повинен враховувати норму ч.4 ст.6 Закону України "Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України".
Тобто, не зважаючи на відсутність відомостей у Реєстрі об`єктів критичної інфраструктури, на його працівників, що постраждали внаслідок військової агресії російської федерації, поширюються норми Закону України "Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України", що передбачає призначення та виплата грошової допомоги.
Як наслідок, вірним є висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_1 має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до приписів Закону України "Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України".
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України. 
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області – залишити без задоволення, а Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 січня 2026 року у справі № 500/5851/25- без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	Р. Б. Хобор 	
 	 	Р. М. Шавель