ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2026 року	справа № 380/2503/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського державного університету безпеки життєдіяльності ДСНС України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі — позивач) до Львівського державного університету безпеки життєдіяльності ДСНС України (далі — відповідач, ЛДУБЖД, Університет) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, у якій просить:
- визнати протиправними дії Львівського державного університету безпеки життєдіяльності ДСНС України щодо підготовки та подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення з визначенням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи із розрахункової величини — прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 01.07.2025 для перерахунку основного розміру пенсії з 01.08.2025 з урахуванням відсоткової надбавки за особливості проходження служби 50% та премії 290% станом на 01.07.2025 по відповідній посаді, яку займав позивач на момент звільнення зі служби;
- зобов`язати Львівський державний університет безпеки життєдіяльності ДСНС України виготовити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про розмір грошового забезпечення з визначенням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи із розрахункової величини — прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 01.07.2025 для перерахунку основного розміру пенсії з 01.08.2025 з урахуванням відсоткової надбавки за особливості проходження служби 50% та премії 290% станом на 01.07.2025 по відповідній посаді, яку займав позивач на момент звільнення зі служби.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області (далі — ГУ ПФУ) та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі — Закон № 2262-ХІІ). Позивач звернувся до відповідача із заявою від 28.01.2026 щодо підготовки та надання до ГУ ПФУ у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.07.2025 з урахуванням надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50% та премії у розмірі 290%. Листом від 30.01.2026 № 9001-442/9011 Відповідач відмовив у складенні відповідної довідки, посилаючись на відсутність правових підстав для оформлення оновленої довідки без списків органів Пенсійного фонду України. Позивач вважає таку відмову протиправною, зокрема посилаючись на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі № 320/29450/24, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025, яким визнано протиправним та нечинним пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 (далі — Постанова № 704).
Ухвалою від 16.02.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечено. В обґрунтування заперечень відповідач вказав, що Університет уповноважений на оформлення довідки щодо грошового забезпечення для здійснення перерахунку пенсій виключно на підставі списків органів Пенсійного фонду України, які станом на момент подання відзиву до ЛДУБЖД не надходили.
Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.
ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ, що підтверджується копією пенсійного посвідчення та копією висновку про призначення пенсії від 27.10.2003.
23.12.2025 позивач звернувся до ЛДУБЖД із зверненням щодо надання інформації про відсоткові надбавки за особливості проходження служби та премії по відповідній (аналогічній) посаді, яку він займав на момент звільнення, станом на 01.07.2025. Листом від 26.12.2025 № 9001-5827/9011 Відповідач повідомив, що середній розмір надбавки за особливості проходження служби за аналогічною посадою, яку позивач займав на момент звільнення, станом на 01.07.2025 становить 50%, а середній розмір премії за аналогічною посадою — 290%.
28.01.2026 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо підготовки та надання до ГУ ПФУ у Львівській області довідки для перерахунку пенсії з 01.08.2025 відповідно до постанови № 704 та листа від 26.12.2025 № 9001-5827/9011, із зазначенням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 постанови № 704.
Листом від 30.01.2026 № 9001-442/9011 відповідач повідомив про відсутність правових підстав для оформлення оновленої довідки про розмір грошового забезпечення Позивача станом на 01.07.2025, що враховується для перерахунку пенсії.
Не погодившись з такою відмовою, позивач 12.02.2026 звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору по суті суд керується таким.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, регулює Закон № 2262-ХІІ.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45 (далі — Порядок № 45). Відповідно до пункту 1 Порядку № 45 підставою для проведення перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі — Постанова № 704), яка набрала чинності 01.03.2018, встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів. Пунктом 4 Постанови № 704 (в первинній редакції) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі — Постанова № 103), пунктом 6 якої пункт 4 Постанови № 704 було викладено в новій редакції — з прив`язкою до фіксованого розміру прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018 (1762,00 грн).
12.05.2023 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 481 (далі — Постанова № 481), якою пункт 4 Постанови № 704 знову було викладено в редакції, що встановлює фіксовану розрахункову величину 1762,00 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі № 320/29450/24, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025, визнано протиправним та нечинним пункт 2 Постанови № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови № 704.
Центральним питанням у цій справі є визначення того, чи існували правові підстави для видачі Позивачу оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 липня 2025 року.
Вирішуючи це питання, суд виходить з такого.
Як слідує з матеріалів справи, позивач просить видати довідку про розмір грошового забезпечення станом саме на 01.07.2025 — для перерахунку пенсії з 01.08.2025. Отже, ключовою є відповідь на запитання: яке нормативне регулювання пункту 4 Постанови № 704 діяло станом на 01 липня 2025 року і чи відбулось збільшення грошового забезпечення за прирівняною посадою станом на цю дату.
Суд констатує, що станом на 01.07.2025 пункт 4 Постанови № 704 діяв у редакції Постанови № 481, тобто з фіксованою розрахунковою величиною 1762,00 грн. Постанова № 481 набрала чинності 20.05.2023 та зберігала юридичну силу до набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі № 320/29450/24.
При цьому суд враховує, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025, яким Постанову № 481 визнано протиправною та нечинною, набрало законної сили лише 18.06.2025 — з дня ухвалення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду, якою апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України залишено без задоволення. Відтак, 01.07.2025 Постанова № 481 вже не діяла, а пункт 4 Постанови № 704 відновився у первинній редакції — з прив`язкою до прожиткового мінімуму на 1 січня календарного року.
Разом з тим це не означає, що 01.07.2025 відбулось підвищення грошового забезпечення, яке є обов`язковою умовою перерахунку пенсії за Порядком № 45.
Відповідно до пункту 1 Порядку № 45 підставою для перерахунку пенсії є саме підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. Прожитковий мінімум для працездатних осіб, виходячи з якого визначаються оклади за первинною редакцією пункту 4 Постанови № 704, встановлюється законом на 1 січня календарного року і протягом 2025 року залишився незмінним — 3028 гривень відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 14.09.2024 № 4000-ІХ. Жодного окремого нормативно-правового акта, який би підвищував розмір грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту станом на 01.07.2025 — тобто на дату, обрану Позивачем як базову для довідки, — прийнято не було.
Суд звертає увагу на те, що підстава для перерахунку пенсії, яку встановив Верховний Суд у постанові від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21 та у зразковому рішенні від 05.03.2024 у справі № 380/19324/23, полягає у зростанні прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. Тобто право на нову довідку виникає щоразу, коли законодавець у законі про державний бюджет встановлює вищий, ніж у попередньому році, розмір прожиткового мінімуму. Таке збільшення відбувається з 01 січня відповідного року — і перерахунок пенсії з огляду на це збільшення проводиться з 01 лютого цього ж року (з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому настали обставини).
Станом на 01.07.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом, не змінювався — він залишався на рівні 3028 грн (станом на 01.01.2025). Будь-якого іншого нормативно-правового акта, який підвищував би грошове забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою саме станом на 01.07.2025, не існувало.
Сам факт того, що з 18.06.2025 Постанова № 481 втратила чинність і відновилась первинна редакція пункту 4 Постанови № 704, не утворює самостійної підстави для видачі довідки на довільну дату після 18.06.2025. Підставою для перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення, а не лише зміна правил його розрахунку без фактичного збільшення розміру виплат. Оскільки прожитковий мінімум з 01.01.2025 до 31.12.2025 не змінювався, розміри посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, які повинні бути визначені визначені шляхом множення цієї незмінної величини (3028 грн) на відповідні тарифні коефіцієнти, фактично не зросли порівняно зі значеннями станом на 01.01.2025.
З огляду на те, що станом на 01.07.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб залишався незмінним (3028 грн), встановленим ще на 01.01.2025; жодного нормативно-правового акта Кабінету Міністрів України, який підвищував би грошове забезпечення осіб начальницького складу служби цивільного захисту саме станом на 01.07.2025, прийнято не було; підставою для видачі довідки та перерахунку пенсії є саме підвищення грошового забезпечення (пункт 1 Порядку № 45), а не будь-яка зміна нормативного регулювання, суд дійшов висновку, що станом на 01.07.2025 у позивача не виникло права на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення саме на цю дату.
Право на отримання нової довідки для перерахунку пенсії у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму виникло у Позивача з 01.01.2026 (з набранням чинності Законом «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 № 4695-ІХ, яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3328 гривень), і підставою для перерахунку пенсії з 01.02.2026 є саме ця зміна — а не події 2025 року.
Позивачем, всупереч вимогам частини першої статті 77 КАС України, не доведено, що станом на 01.07.2025 відбулось підвищення грошового забезпечення за прирівняною посадою, яке б породило обов`язок Відповідача видати відповідну довідку саме на цю дату. Натомість з наданих до матеріалів справи документів убачається, що Відповідач на запит Позивача повідомив лише про розміри надбавок та премій як відсоткові показники — без зміни базової розрахункової величини (прожиткового мінімуму), що, окремо взяте, не є підвищенням грошового забезпечення у розумінні Порядку № 45.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач у відзиві навів обґрунтовані заперечення, які суд вважає такими, що відповідають вимогам чинного законодавства в тій частині, що стосується відсутності підстав для видачі довідки на вимогу Позивача саме станом на 01.07.2025. Відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Порядком № 45 та Інструкцією про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженою наказом МВС від 17.09.2018 № 760 (далі — Інструкція № 760), якою передбачено, що уповноважені органи готують довідки виключно на підставі відповідних списків органів Пенсійного фонду України, складених у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення (пункти 1 та 4 розділу ІІ, пункт 2 розділу ІІІ Інструкції № 760).
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у видачі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.07.2025 є правомірною, оскільки ґрунтується на відсутності передбаченої Порядком № 45 підстави — підвищення грошового забезпечення за прирівняною посадою, — а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Щодо судових витрат: враховуючи відмову у задоволенні позову, понесені позивачем витрати на сплату судового збору відповідно до частини першої статті 139 КАС України відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з урахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.