ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 р. 	Справа № 520/29624/25	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Семененко М.О. , Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Ніколаєва О.В.) від 13.02.2026 по справі № 520/29624/25
за позовом ОСОБА_1 
до Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради, Харківської міської ради
про визнання протиправним та скасування, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив:
визнати протиправними і скасувати рішення Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради від 20.03.2025 № 3-М-20/03-94 про відмову в наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, що розміщується за адресою АДРЕСА_1 ;
зобов`язати Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № ЗВ-16.02.2024-84859 від 16.02.2024 року про надання компенсації за пошкоджений об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 у спосіб, визначений Законом України № 2923-IX "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України" від 23.02.2023 та Порядком надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації, з використанням електронної публічної послуги є-Відновлення, затвердженим постановою КМУ від 21 квітня 2023 року № 381, та прийняти відповідне рішення.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23.01.2024 внаслідок ракетної атаки російських окупаційних військ знищено приватний будинок, який належить позивачу на праві приватної власності. У зв`язку із цим, звернувся до Комісії Харківської міської ради з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України із заявою про отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна. Рішенням Комісії № Г-2-4432/0/88-25.08-31-10980/0/129-25 від 10.10.2025 відмовлено у наданні компенсації за вказаний об`єкт нерухомого майна, у зв`язку з поданням заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна особою, яка не може бути отримувачем компенсації відповідно до частини шостої статті 6 Закону України “Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України” від 23.02.2023 № 2923-IX. Позивач вважає, що оскільки він є власником знищеного майна, право власності на яке підтверджується відповідними документами, тому рішення відповідачем за вказаних посилань прийнято незаконно.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2026 по справі № 520/29624/25 позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправними і скасовано рішення Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради від 20.03.2025 № 3-М-20/03-94 про відмову в наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, що розміщується за адресою АДРЕСА_1 .
Зобов`язано Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № ЗВ-16.02.2024-84859 від 16.02.2024 року про надання компенсації за пошкоджений об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 у спосіб, визначений Законом України № 2923-IX "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України" від 23.02.2023 та Порядком надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації, з використанням електронної публічної послуги є-Відновлення, затвердженим постановою КМУ від 21 квітня 2023 року № 381, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що відмінність між знищеним об`єктом нерухомого майна та між пошкодженим об`єктом нерухомого майна полягає в одночасному поєднанні двох факторів, а саме: кваліфікуючої ознаки можливості чи неможливості фізичного відновлення об`єкту та кваліфікуючої ознаки наявності чи відсутності економічної доцільності об`єкту і будь-яка з перелічених кваліфікуючих ознак (а саме: неможливість фізичного відновлення об`єкту або відсутність економічної доцільності відновлення об`єкту) однозначно та беззаперечно призводить до беззастережної кваліфікації об`єкту у якості знищеного об`єкту нерухомого майна. Вказує, що з урахуванням правового механізму регулювання спірних правовідносин, під дію п. 1 ч. 6 ст. 6 Закону України від 23.02.2023р. № 2923-IX підпадають також вирішення спірних питань та її застосування під час прийняття такої категорії спірних рішень уповноваженими органами у якості підстави для відмови у наданні зацікавленій особі компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, котрий не підлягає кваліфікації саме у якості знищеного об`єкту нерухомого майна у зв`язку із тим, що у силу дії факторів непереборного і нездоланного характеру підлягає безальтернативному та неминучому відновленню (а тому є пошкодженим об`єктом нерухомого майна). Вважає, що саме такий випадок має місце у даній судовій справі у ситуації пошкодження індивідуального житлового будинку позивача, який може бути фізично відновлений і відновлення якого є економічно доцільним в аспекті публічних інтересів Держави.
Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 23.01.2024 внаслідок ракетної атаки російських окупаційних військ знищено приватний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 2065183763101.
Власник будинку є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від 14.07.2015 та діючим військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України.
У день події Харківським районним управлінням поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області складено первинні документи та розпочато кримінальне провадження № 12024221130000186. 
Позивач звернувся до Комісії Харківської міської ради з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України із заявою про отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна. 
Рішенням Комісії від 10.10.2025 № Г-2-4432/0/88-25.08-31-10980/0/129- 25 відмовлено в наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, що розміщується за адресою: АДРЕСА_1 .
Підставою для відмови вказано, що у зв`язку з поданням заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна особою, яка не може бути отримувачем компенсації відповідно до пункту 1 частини шостої статті 6 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України" від 23.02.2023 року № 2923-IX.
Рішенням Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради від 20.03.2025 № 3-М-20/03-94 відмовлено в наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, що розміщується за адресою АДРЕСА_1 .
Вважаючи, що відповідачами прийнято протиправні та необґрунтовані, а відтак такими, що підлягають скасуванню рішення, позивач звернувся до суду першої інстанції із вказаними вище позовними вимогами.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про їх обґрунтованість.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами ч. 4 ст. 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, з дня набрання чинності Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, а також правові засади створення та ведення Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України визначено Законом № 2923-IX.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 2923-IX знищені об`єкти нерухомого майна - об`єкти нерухомого майна, які розташовані в Україні та стали непридатними для використання за цільовим призначенням внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, відновлення яких є неможливим шляхом поточного або капітального ремонту, реконструкції, реставрації чи економічно недоцільним:
а) квартири, інші житлові приміщення в будівлі, будинки садибного типу, садові та дачні будинки;
б) об`єкти будівництва (будинки садибного типу, садові та дачні будинки), в яких на момент знищення були зведені несучі та зовнішні огороджувальні конструкції (крім світлопрозорих конструкцій та заповнення дверних прорізів), щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт;
в) складові частини об`єктів будівництва (квартири, інші житлові приміщення в будівлі), які після прийняття в експлуатацію є самостійними об`єктами нерухомого майна, за умови що на момент знищення в об`єкта будівництва були зведені несучі та зовнішні огороджувальні конструкції (крім світлопрозорих конструкцій та заповнення дверних прорізів), щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт.
У розумінні п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2923-IX пошкоджені об`єкти нерухомого майна - об`єкти нерухомого майна, які розташовані в Україні та пошкоджені внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та можуть бути відновлені шляхом поточного або капітального ремонту, реконструкції чи реставрації, відновлення яких є економічно доцільним:
а) квартири, інші житлові приміщення в будівлі, будинки садибного типу, садові та дачні будинки;
б) об`єкти будівництва (будинки садибного типу, садові та дачні будинки), в яких на момент пошкодження зведені несучі та зовнішні огороджувальні конструкції (крім світлопрозорих конструкцій та заповнення дверних прорізів), щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт;
в) складові частини об`єктів будівництва (квартири, інші житлові приміщення в будівлі), які після прийняття в експлуатацію є самостійними об`єктами нерухомого майна, за умови що на момент пошкодження в об`єкта будівництва зведені несучі та зовнішні огороджувальні конструкції (крім світлопрозорих конструкцій та заповнення дверних прорізів), щодо якого отримано право на виконання будівельних робіт;
г) спільне майно багатоквартирного будинку, відмінне від земельної ділянки.
Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 2923-IX визначено, що отримувачами компенсації за пошкоджені/знищені об`єкти нерухомого майна (далі - отримувачі компенсації) є:
1) фізичні особи - громадяни України, які є:
а) власниками пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна;
б) замовниками будівництва - у разі отримання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна, визначені підпунктом "б" пункту 6 частини першої статті 1 цього Закону, або за знищені об`єкти нерухомого майна, визначені підпунктом "б" пункту 4 частини першої статті 1 цього Закону;
в) власниками спеціального майнового права на неподільні житлові об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти житлової нерухомості або особами, які сплатили часткову ціну такого об`єкта та на користь яких зареєстровано обтяження речових прав на такий об`єкт відповідно до Закону України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому", - у разі отримання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна, визначені підпунктом "в" пункту 6 частини першої статті 1 цього Закону, або за знищені об`єкти нерухомого майна, визначені підпунктом "в" пункту 4 частини першої статті 1 цього Закону;
г) особами, які здійснили інвестування/фінансування будівництва об`єктів будівництва, щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт до набрання чинності Законом України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому", - у разі отримання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна, визначені підпунктом "в" пункту 6 частини першої статті 1 цього Закону, або за знищені об`єкти нерухомого майна, визначені підпунктом "в" пункту 4 частини першої статті 1 цього Закону;
ґ) членами житлово-будівельних (житлових) кооперативів, які викупили квартиру, інше житлове приміщення в будівлі, будинок садибного типу, садовий або дачний будинок кооперативу, але не оформили право власності на нього, - у разі отримання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна, визначені підпунктами "а"-"в" пункту 6 частини першої статті 1 цього Закону, або за знищені об`єкти нерухомого майна, визначені пунктом 4 частини першої статті 1 цього Закону;
д) спадкоємцями осіб, визначених підпунктами "а"-"ґ" цього пункту.
Аналіз вищенаведених норм права свідчить про те, що квартира може бути віднесена як до об`єкту пошкодженого так і до знищеного нерухомого майна. 
З матеріалів справи судом встановлено та відповідачами у справі не заперечується, що 23.01.2024 внаслідок ракетної атаки російських окупаційних військ пошкоджено майно, серед якого є приватний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 2065183763101.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 4 Закону № 2923-IX заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна подається до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації, уповноваженої розглядати заяви про надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна на відповідній території. Така заява подається під час дії воєнного стану та протягом одного року з дня його припинення або скасування на території, на якій розташований (розташовувався) знищений об`єкт нерухомого майна.
Заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна подається щодо кожного знищеного об`єкта нерухомого майна окремо.
Заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна може бути подана до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації:
1) в електронній формі - засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг;
2) у паперовій формі - через центр надання адміністративних послуг, орган соціального захисту населення або нотаріуса.
Подання заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна здійснюється незалежно від задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) отримувача компенсації або місця розташування знищеного об`єкта нерухомого майна.
Положеннями п. п. 1, 6 та 7 ч. 7 ст. 4 Закону № 2923-IX визначено, що до заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна додаються:
щодо знищеного об`єкта нерухомого майна, визначеного підпунктом "а" пункту 4 частини першої статті 1 цього Закону, у разі якщо отримувачем компенсації є власник об`єкта нерухомого майна, - копія документа, що підтверджує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, якщо право власності на відповідний об`єкт нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно);
копія документа (документів), що підтверджує (підтверджують) пріоритетне право на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, - у разі наявності пріоритетного права на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна;
документи (у тому числі матеріали фото- і відеофіксації) об`єкта нерухомого майна до/після знищення (за наявності).
Згідно з ч. 17 ст. 4 Закону № 2923-IX заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна направляється на розгляд Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації, уповноваженої розглядати заяви про надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна на відповідній території, автоматично програмними засобами Реєстру пошкодженого та знищеного майна.
Механізм надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги “єВідновлення” визначено Порядком надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги “єВідновлення”, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 р. № 381 (далі – Порядок № 381).
Пунктом 6 Порядку № 381 визначено, що компенсація надається у разі, коли:
об`єкт нерухомого майна був пошкоджений після набрання чинності Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні”;
об`єкт нерухомого майна розташований на території України, крім територій активних бойових дій, територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінрозвитку, для яких на дату подання заяви не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації;
відомості про право власності на пошкоджений об`єкт внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
обсяг пошкоджень не перевищує суму компенсації, що визначена в абзацах п`ятнадцятому і шістнадцятому пункту 10 цього Порядку (крім випадку, передбаченого пунктом 25-1 цього Порядку).
Відповідно до абз. 1 та 2 п. 7 Порядку № 381 для розгляду питання надання компенсації виконавчими органами сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, військовими адміністраціями населеного пункту або військово-цивільними адміністраціями населеного пункту (далі - уповноважений орган) утворюється комісія з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - комісія).
Комісія є консультативно-дорадчим органом, підзвітним та підконтрольним уповноваженому органу. Уповноважений орган забезпечує дотримання комісією вимог цього Порядку.
Наказом Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради від 19.06.2023 № 210 утворено Комісію з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ проти України, затверджено її персональний склад, а також затверджено Положення про комісію.
Відповідно до п. 1.1 Положення про комісію (додаток 2 до наказу Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради від 19.06.2023 № 210), Комісія з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі комісія), є консультативно-дорадчим органом, що утворюється Департаментом житлово комунального господарства Харківської міської ради, діє на території Харківської міської територіальної громади для розгляду питань надання компенсації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.04.2023 №381 “Про затвердження Порядку надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги єВідновлення”.
Отже, саме Департамент житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Харківської міської ради є уповноваженим органом на створення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України.
Згідно з п. 3 Порядку № 381, отримувачем компенсації є фізична особа - громадянин України, яка досягла 18-річного віку та подала засобами Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) або в інший спосіб, передбачений цим Порядком, заяву та є власником (співвласником) пошкодженого об`єкта, право власності якого підтверджено.
Пунктом 8 Порядку 381 передбачено, що Комісія відповідно до цього Порядку, зокрема:
- розглядає заяви;
- встановлює наявність/відсутність права та підстав для надання компенсації та пріоритетного права на отримання компенсації відповідно до пункту 5 цього Порядку;
- приймає рішення про зупинення/поновлення розгляду заяви, надання/відмову в наданні компенсації відповідно до цього Порядку.
Відповідно до п. 12 Порядку № 381, за результатами розгляду заяви комісія приймає рішення про надання/відмову в наданні компенсації та передає це рішення на розгляд уповноваженого органу не пізніше п`яти робочих днів з дати прийняття такого рішення. У рішенні про відмову у наданні компенсації обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.
Отже, за наслідками розгляду заяви комісія може прийняти рішення про відмову в задоволенні заяви, або наданні такої компенсації, однак таке рішення обов`язково має бути обґрунтованим, тобто в ньому мають бути вказані підстави для його задоволення чи відмови.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернувся до Комісії Харківської міської ради з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України із заявою про отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна. 
Рішенням Комісії від 10.10.2025 № Г-2-4432/0/88-25.08-31-10980/0/129-25 відмовлено в наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, що розміщується за адресою: АДРЕСА_1 .
Підставою для відмови вказано, що у зв`язку з поданням заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна особою, яка не може бути отримувачем компенсації відповідно до пункту 1 частини шостої статті 6 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України" від 23.02.2023 року № 2923-IX.
Надалі, рішенням Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради від 20.03.2025 № 3-М-20/03-94 відмовлено в наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, що розміщується за адресою АДРЕСА_1 .
Колегія суддів зазначає, що у розумінні п. 1 ч. 6 ст. 6 Закону № 2923-IX підставами для відмови у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна є подання заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна особою, яка не може бути отримувачем компенсації відповідно до цього Закону або не має повноважень для подання заяви.
Приписами ч. 3 ст. 2 Закону №2923-IX від 23.02.2023 встановлено, що отримувачами компенсації не можуть бути:
1) особи, до яких застосовано санкції відповідно до Закону України "Про санкції";
2) особи, які мають судимість за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених розділом I "Злочини проти основ національної безпеки України" Особливої частини Кримінального кодексу України;
3) спадкоємці щодо пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна, які належали за життя спадкодавцям, визначеним пунктами 1 і 2 цієї частини.
Аналогічний перелік осіб, які не можуть бути отримувачами компенсації за знищене/ пошкоджене майно, встановлено пунктом 4 Порядку № 381.
Отже, законодавцем встановлено вичерпний перелік осіб, які не можуть бути отримувачами відповідної компенсації.
Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 є особою, до якої застосовано санкції відповідно до Закону України "Про санкції", або особою, яка має судимість за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених розділом I "Злочини проти основ національної безпеки України" Особливої частини КК України, або спадкоємцем таких осіб.
Отже, позивач не входить до переліку осіб, які не можуть бути отримувачами компенсації відповідно до приписів Закону № 2923-IX.
Колегія суддів відхиляє доводи відповідача на те, що житловий будинок за вищевказаною адресою може бути відновлений шляхом проведення капітального ремонту, оскільки Законом № 2923-IX не передбачено такої підстави для відмови у наданні компенсації.
Щодо доводів апелянта про те, що належна позивачу нерухомість підпадає під визначення пошкодженого об`єкту нерухомого майна, колегія суддів зазначає, що згідно наявного в матеріалах справи витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, який сформований на підставі Технічного звіту за результатами технічного обстеження об`єкту: Житловий будинок літ. А-1 загальною площею 81.4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 постраждалого у результаті збройної агресії росії проти України від 26.02.2025 № 39 ТЗ, в розділі «Коротка рецензія» визначено КЛАСИФІКАЦІЙНІ ОЗНАКИ категорії пошкоджень об`єкта - ІІ. Об`єкт непридатний для використання за цільовим призначенням, повністю втратив свою економічну цінність, наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, ступінь та характер яких свідчить про небезпеку аварійного обвалення об`єкта (зруйновані об`єкти). Рекомендовано виконання невідкладних робіт щодо демонтажу (ліквідації об`єкта).
В свою чергу, у розумінні Закону № 2923-IX знищені житлові будинки є самостійними об`єктами компенсації за умови встановлення факту їх знищення (непридатності для використання за цільовим призначенням внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, відновлення якого є неможливим шляхом поточного або капітального ремонту, реконструкції, реставрації чи економічно недоцільним).
На підставі наведених вище обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради від 20.03.2025 № 3-М-20/03-94 про відмову позивачу в наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, що розміщується за адресою АДРЕСА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті судового рішення у цій справі, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи сторін отримали достатню оцінку.
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2026 по справі № 520/29624/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	І.С. Чалий 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	М.О. Семененко   З.Г. Подобайло