КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №367/8507/18 Головуючий у І інстанції - Карабаза Н.Ф.
апеляційне провадження №22-ц/824/8507/2026 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 травня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,
за участю секретаря Миголь А.А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 січня 2026 року 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» до державного реєстратора Комунального підприємства «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» Ірпінської міської ради Кирищук Мирослави Миколаївни, ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

установив:

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебувала на розгляді справа за позовом ТОВ «Аверс-Сіті» до Державного реєстратора Комунального підприємства «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» Ірпінської міської ради Кирищук М.М., ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30 січня 2026 року, вказаний позов залишено без розгляду.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Аверс-Сіті» оскаржило її в апеляційному порядку, оскільки вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у даній справі закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті не відбулося, тобто, розгляд справи перебував на стадії підготовчого процесу, та дійшов необґрунтованого висновку про застосування п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Звертає увагу і на те, що Ірпінським міським судом Київської області не було вжито заходів з метою повідомлення представника Позивача про підготовче судове провадження.
Так, суд жодного разу, не вчинив дії, щоб належним чином повідомити Позивача або його представника про судовий розгляд, з чого апелянт робить висновок про те, що неявка Позивача та його представника у судове засідання, викликано тим, що суд неналежним чином виконував свої процесуальні обов`язки, які передбачені ст. 128 ЦПК України, що свідчить про те, що Позивач та його представник безпідставно були зазначені в ухвалі суду такими, що зловживають або недобросовісно користуються наданими їм процесуальними правами.
Зазначає, що суд 1-інстанції був зобов`язаний відкласти розгляд справи, адже судові повістки взагалі не були вручені ТОВ «Аверс-Сіті».
Також зазначило, що 04 липня 2025 року представником Позивача було подано клопотання про відкладення з огляду на участь в якості представника ОСОБА_2 (розгляд 10 липня 2025 року).
04 листопада 2025 року представником Скаржника було подано клопотання про відкладення з огляду на участь в якості представника ОСОБА_2 (розгляд 04 листопада 2025 року).
В подальшому, представником Позивача подавалось 2 рази заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду на судові засідання 12 грудня 2025 року та 23 січня 2026 року.
З фізичних підстав, Позивач був позбавлений можливості пересуватись з огляду на те, що адвокат Васюк М.М. отримав травму у зв`язку з чим був прооперований.
Просило скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 січня 2026 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На вказану апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав відзив, в обґрунтування якого зазначив, що той факт, що позивач належним чином, у передбаченому чинним процесуальним законодавством, повідомлявся про дату та час розгляду справи підтверджується скрін-шотом з підсистеми ЄСІТС, сформованим у цій справі.
ТОВ «Аверс-Сіті» та його представник зареєстровані в ЄСІТС, мають електронні кабінети, до яких спрямовувались повістки та ухвали у цій справі.
Таким чином, наявні докази у справі свідчать про належне повідомлення позивача про розгляд справи 23 січня 2026 року та 30 січня 2026 року.
Вважає, що ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 30 січня 2026 року є законною та обґрунтованою, натомість апеляційна скарга ТОВ «Аверс-Сіті» не ґрунтується на нормах чинного законодавства.
Просив у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Аверс-Сіті» відмовити, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 січня 2026 року залишити без змін.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви ТОВ «Аверс-Сіті», суд першої інстанції виходив з того, що в підготовчі засідання, призначені на 23 січня 2026 року, 30 січня 2026 року позивач не забезпечив явку свого представника, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, не надав доказів поважності причин неявки, а відтак суд розцінив це як зловживання процесуальними правами.
З висновками, викладеними у оскаржуваному судовому рішенні погоджується і колегія суддів апеляційного суду, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
За ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що позивач, як сторона, що задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Обов`язком заінтересованої сторони, яким беззаперечно є позивач, який звернувся до суду з позовом, є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії»).
Виходячи з наведеного, оскільки позивач двічі не з`явився в судові засідання, причини неявки в судові засідання призначені на 23 січня 2026 року та 30 січня 2026 року не повідомив (при тому, що суд своєю ухвалою від 19 вересня 2024 року визнав явку представника ТОВ «Аверс-Сіті» обов`язковою), то суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо залишення без розгляду позовної заяви ТОВ «Аверс-Сіті» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивач неналежним чином повідомлявся про розгляд справи, спростовуються матеріалами справи.
Згідно із ч. 5 ст. 14 ЦПК України, суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
В матеріалах справи наявні відповідні скрін-шоти з підсистеми ЄСІТС про повідомлення позивача про дату та час розгляду справи.
Отже, суд першої інстанції діяв у межах наданих йому процесуальних повноважень та забезпечив належне повідомлення сторони про розгляд справи.
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.
Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. 
Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі №450/1805/18, від 31 травня 2023 року у справі №693/1116/20, від 04 квітня 2024 року у справі №686/15042/20.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши, що позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, щодо залишення без задоволення апеляційної скарги ТОВ «Аверс-Сіті» та залишення без змін ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 30 січня 2026 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» залишити без задоволення.
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 січня 2026 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складений 25 червня 2026 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба