Номер провадження 3/754/1741/26
Справа №754/8223/26
ПОСТАНОВА 
Іменем України

24 червня 2026 року  місто Київ
Суддя Деснянського районного суду м. Києва Салайчук Т.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника - адвоката Дрижакової Д.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

28.04.2026 о 12 год. 45 хв. у м. Києві, на перехресті вул. Радунської та вул. Градинської, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, виконуючи поворот ліворуч з вул. Радунської на вул. Градинську при зеленому сигналі основного світлофора, не дав дороги автобусу «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, та допустив зіткнення з ним. Унаслідок дорожньо-транспортної події транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим заподіяно матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 16.6 Правил дорожнього руху і вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні заперечував та пояснив, що виконував поворот ліворуч і майже завершив маневр, коли несподівано з`явилася маршрутка, яка перестроювалася з крайньої лівої смуги в крайню праву до зупинки, і допустила зіткнення з його автомобілем. Для перегляду надав фотографії та відеозапис зі свого мобільного телефону.
Захисник - адвокат Дрижакова Д.Ю. підтримала свої письмові заперечення та наполягала на закритті справи щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування зазначила, що автобус рухався не прямо у зустрічному напрямку, а сам виконував поворот ліворуч, не зайнявши крайнього лівого положення (порушення пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху), чим створив раптову перешкоду, тож єдиною причиною події є дії водія автобуса.
Заслухавши учасників судового розгляду, оглянувши надані ними фотографії, дослідивши матеріали справи, суд робить такий висновок.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Об`єктом цього адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності. Об`єктивна сторона полягає в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). Суб`єктом є загальний, тобто фізична осудна особа, яка досягла шістнадцятирічного віку. Суб`єктивна сторона характеризується ставленням особи до наслідків у формі умислу або необережності.
Відповідно до пункту 2.3 «б» Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до пункту 16.6 Правил дорожнього руху, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 652084 від 28.04.2026, складеним відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у якому зафіксовано дату, час, місце та спосіб вчинення правопорушення; схемою місця дорожньо-транспортної події, на якій відображено розташування транспортних засобів, траєкторію їх руху і локалізацію механічних пошкоджень, ширину ділянки дороги, стан дорожнього покриття, наявність світлофорного об`єкта, та яку учасники засвідчили підписами без зауважень щодо її змісту; письмовими поясненнями водія автобуса ОСОБА_2 від 28.04.2026; наданими учасниками події для огляду фотографіями місця зіткнення.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Проаналізувавши досліджені докази, суд вважає, що вони отримані в установленому законом порядку уповноваженою посадовою особою, узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин події, а тому є належними та допустимими у розумінні ст. 251 КУпАП і у своїй сукупності достатніми для вирішення справи.
Доводи сторони захисту про те, що автобус «Богдан» не рухався у зустрічному напрямку прямо, а сам виконував поворот ліворуч, унаслідок чого створив раптову перешкоду, суд відхиляє як такі, що спростовуються матеріалами справи. Зі схеми місця дорожньо-транспортної події вбачається, що автомобіль BMW X5 під керуванням ОСОБА_1 виконував поворот ліворуч, а автобус «Богдан» рухався йому назустріч. Зіткнення сталося в межах перехрестя, у зоні перетину траєкторії повороту BMW із напрямком руху автобуса. 
Письмові пояснення водія автобуса ОСОБА_2 від 28.04.2026 не підтверджують, а навпаки, спростовують версію захисту. Потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що рухався на зелений сигнал світлофора прямо, коли перед ним, виконуючи поворот ліворуч, виїхав автомобіль BMW, який не встиг завершити маневр, через що й сталося зіткнення. Таким чином, твердження захисту про те, що поворот ліворуч виконував саме водій автобуса, не відповідає змісту його пояснень, у яких ідеться про маневр повороту автомобіля BMW, а не автобуса. 
З огляду на наведене водій автобуса «Богдан», який рухався у зустрічному щодо автомобіля BMW X5 напрямку - прямо, мав перевагу в русі. ОСОБА_1 , виконуючи поворот ліворуч при зеленому сигналі світлофора, відповідно до пункту 16.6 Правил дорожнього руху був зобов`язаний дати дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку прямо, проте цього обов`язку не виконав. Посилання ОСОБА_1 на те, що він майже завершив маневр, а перешкода виникла несподівано, не звільняє його від відповідальності, оскільки саме на водія, який виконує поворот ліворуч, покладено обов`язок переконатися в безпеці маневру та поступитися зустрічному транспорту. Незавершеність маневру свідчить не про відсутність порушення, а про те, що ОСОБА_1 розпочав поворот, не переконавшись у його безпечності.
Доводи захисту про порушення водієм автобуса пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху не знайшли підтвердження, оскільки за поясненнями ОСОБА_2 та схемою місця події автобус рухався прямо, а не виконував перестроювання чи поворот. Крім того, питання дотримання Правил дорожнього руху водієм автобуса не є предметом цього провадження та не впливає на наявність у діях ОСОБА_1 самостійного складу адміністративного правопорушення.
Пояснення ОСОБА_1 про те, що зіткнення спричинила маршрутка, яка перестроювалася з лівої смуги у праву до зупинки, суд оцінює критично, оскільки вони не узгоджуються зі схемою місця події та поясненнями водія автобуса і не підтверджені іншими доказами.
Отже, недотримання ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3 «б», 16.6 Правил дорожнього руху безпосередньо призвело до зіткнення транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків. Суд вважає доведеним, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а його дії кваліфіковано правильно як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
Під час накладення адміністративного стягнення суд ураховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та обставини, визначені ст. 33 КУпАП. Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, судом не встановлено. З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ст. 124 КУпАП, у виді штрафу, що за своїм видом і розміром відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, буде необхідним і достатнім для його виховання й запобігання вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір. Доказів наявності підстав для звільнення від сплати судового збору матеріали справи не містять.
На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 33, 124, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її ухвалення.
Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений законом строк постанову про адміністративне стягнення згідно зі ст. 308 КУпАП буде надіслано для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, його роботи або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягуються: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного в постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її ухвалення. У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення вона підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя     Тарас САЛАЙЧУК