Справа № 365/152/26 
Номер провадження: 2/365/327/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

26 травня 2026 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Хижного Р.В.
за участю секретаря судового засідання Середи Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

26.02.2026 через систему «Електронний суд» позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (далі – ТОВ «ФК «ЕЙС»), в особі уповноваженого представника – директора ТОВ «ФК «ЕЙС» Полякова О., звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вище вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором № 592902067 від 19.02.2022 у розмірі 40307,03 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19.02.2022 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі – ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», первісний кредитор) та відповідачем ОСОБА_1 укладено Кредитний договорів № 592902067 на суму 10500,00 грн. Кредитний договір укладений у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач приєднався до умов Кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора MNV9К92А. Перед укладенням Кредитного договору відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт первісного кредитора - www.moneyveo.ua; зареєструвався на даному сайті, створивши особистий кабінет; за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора подав Заявку на отримання грошових коштів у кредит, в якій вказав свої персональні дані, в тому числі і банківську картку; пройшов перевірку (верифікацію); ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною Кредитного договору; отримав на номер телефону, вказаний у Заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання Кредитного договору, таким чином надавши згоду (акцепт) на пропозицію (оферту). Згідно з умовами Кредитного договору, первісний кредитор надав відповідачу грошові кошти у сумі 10500,00 грн, шляхом перерахування через банк-провайдер. Проте, в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума кредиту становить 21650,00 грн. 
28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, до якого було укладено Додаткові угоди № 19, № 26, № 27, № 31 та № 32, якими строк дії Договору факторингу продовжено та за умовами якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 592902067 від 19.02.2022 (Реєстр прав вимоги № 175 від 05.05.2022).
23.02.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу №23/0224-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 592902067 від 19.02.2022 (Реєстр прав вимоги № 1 від 23.02.2024).
15.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 15/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 592902067 від 19.02.2022 (Реєстр боржників № Б/Н від 15.07.2025) на загальну суму 40307,03 грн.
За розрахунками заборгованості, підготовленими первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», заборгованість відповідача за Кредитним договором № 592902067 становить 40307,03 гривень та складається з: 21650,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 18657,03 гривень – заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 0,00 гривень – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитом.
Станом на дату подання позовної заяви на рахунок позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача.
Відповідач не погашає заборгованість, чим порушуються права та інтереси позивача.

Не погоджуючись із позовними вимогами, відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву. Відповідач посилається на те, що позивач не довів належним чином безперервний перехід права вимоги саме щодо відповідача. Саме в межах цього переходу відбулося істотне збільшення заявленої суми боргу — з 24770,99 грн до 40307,03 грн, однак позивач не надає належного, повного та читабельного документального обґрунтування такого збільшення саме у складі документів факторингу. Новий кредитор не набуває більшого обсягу прав, ніж мав первісний кредитор, та не має права в односторонньому порядку змінювати умови зобов`язання. Позивач не довів правову підставу для нарахування відсотків у сумі 18657,03 грн. 
За умовами Анкети-заяви строк користування кредитом становив 30 днів з моменту його надання. Саме цей строк був індивідуально погоджений сторонами та становив істотну умову кредитування. Відтак подальше нарахування процентів за межами цього строку потребувало окремого належного правового обґрунтування та доказів пролонгації, яких позивач не надав. 
Кредитний договір датований 19.02.2022 року, тобто був укладений лише за кілька днів до початку повномасштабного вторгнення РФ в Україну. На той час відповідач фактично проживав в Ірпені, який у лютому–березні 2022 року став територією активних бойових дій. Такі обставини об`єктивно вплинули на можливість нормального виконання зобов`язань, комунікації, пересування, доступу до банківських та фінансових сервісів, а також загалом на можливість своєчасного реагування на вимоги кредитора. Відповідач не посилається на воєнний стан як на автоматичне припинення самого грошового зобов`язання. Разом з тим суд має врахувати надзвичайний контекст виникнення прострочення, об`єктивне погіршення можливості виконання зобов`язань у зв`язку з війною, необхідність критичної оцінки значного збільшення заборгованості виключно за рахунок процентів після початку повномасштабної війни. Крім того, в самому кредитному договорі передбачено положення про форс-мажорні обставини. 
Позивач посилається на довідку щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі та на факт направлення одноразового ідентифікатора як на доказ належного укладення електронного договору. Разом з тим сама по собі довідка про направлення одноразового ідентифікатора (SMS-коду) підтверджує лише факт надсилання певного повідомлення, але не підтверджує зміст і повний обсяг електронного документа, з яким нібито ознайомився відповідач, редакцію договору, яка була відображена відповідачу на момент введення одноразового ідентифікатора, належне погодження всіх подальших істотних змін умов кредитування, зокрема збільшення суми кредиту. З матеріалів справи вбачається, що одноразовий ідентифікатор використовувався при первинному оформленні кредиту, однак позивач не надав належних і окремих доказів того, що кожне подальше збільшення суми кредиту було підтверджене відповідачем у тому самому належному порядку, тобто шляхом окремого направлення та введення одноразового ідентифікатора, або іншим безспірним електронним способом, який би однозначно підтверджував згоду відповідача саме на новий обсяг зобов`язання. Із наданих документів випливає, що первинно мова йшла про суму 10500,00 грн, тоді як у подальшому загальна сума тіла кредиту була збільшена до 21650,00 грн. Однак позивач не надав належного технічного та документального підтвердження того, що такі додаткові суми були окремо і належно погоджені відповідачем із застосуванням того ж рівня електронного підтвердження, на який позивач посилається щодо первинного оформлення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України саме на позивача покладається обов`язок доведення обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. За відсутності належних доказів того, що відповідачеві була відображена саме та редакція електронного договору, яка подана до суду; кожне подальше збільшення суми кредиту було окремо й належно погоджене; кредитодавець здійснив належну ідентифікацію позичальника, існує обґрунтований сумнів у доведеності погодження відповідачем усіх тих умов, які позивач зараз покладає в основу заявленого до стягнення боргу. 
Позивач просить стягнути з відповідача 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу, проте зазначена сума є необґрунтованою, завищеною та такою, що не відповідає критеріям розумності і співмірності. Дана справа є малозначною та типовою. Позовна заява Позивача має стандартний характер і за змістом є аналогічною до значної кількості позовів ТОВ «ФК «ЕЙС». Відповідно, підготовка такої позовної заяви не потребує надмірних часових або інтелектуальних витрат. Наданий позивачем розрахунок витрат на правничу допомогу має формальний характер і сам по собі не може бути безумовною підставою для покладення всіх заявлених витрат на відповідача без перевірки їх розумності та співмірності судом. 
Додатково відповідач повідомив про обставини, що характеризують його фактичне життєве становище та можуть бути враховані при загальній оцінці добросовісності сторін і принципів розумності та справедливості. Родина відповідача безпосередньо залучена до захисту суверенітету України: батько, ОСОБА_2 , є військовослужбовцем Збройних Сил України та після отриманого поранення продовжує нести службу; брат, ОСОБА_3 , офіційно вважається зниклим безвісти під час виконання бойових завдань. Зазначені обставини створюють значне психологічне та фінансове навантаження на сім`ю та потребують концентрації ресурсів її членів. 
Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЕЙС» в повному обсязі; у разі якщо суд дійде висновку про часткову обґрунтованість позову, відмовити у стягненні процентів у сумі 18657,03 грн, як недоведених та/або неправомірно нарахованих; відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн або, у разі їх стягнення, істотно зменшити їх розмір до розумного та співмірного.

У відповіді на відзив, на спростування аргументів відзиву, представник позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» зазначає наступне. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем не був би укладений. Одноразовий персональний ідентифікатор – MNV9K92A направлено відповідачу 19.02.2022 о 1:57:58 год. на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів – НОМЕР_1 , одноразовий персональний ідентифікатор введено відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 19.02.2022 о 1:58:56. Доказами накладеннями електронного підпису з одноразовим ідентифікатором є QR-код - матричний код (двовимірний штрих-код), який містить інформацію щодо підписанта електронного договору і призначений для сканування за допомогою мобільного пристрою, сканера штрих-коду з метою швидкої та безпомилкової ідентифікації Договору Позичальника. Зазначений QR-код знаходиться на графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною Договору № 592902067 від 19.02.2022 року. Підтвердженням накладення електронного підпису одноразового ідентифікатора є довідка ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», в якій зазначаються особисті данні позичальника, які він самостійно зазначив при поданні заявки на отримання грошових коштів. Відповідач підписав Договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отримав свій примірник електронного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту та мав змогу у будь-який час самостійно ознайомитися з Договором на Сайті Товариства в Особистому кабінеті. 
Строк чинності договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ “МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА” (Клієнт) та між ТОВ “ТАЛІОН ПЛЮС” (Фактор) укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (копія долучена до позовної заяви). Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії цього Договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома Сторонами та становлять його невід`ємну частину. В подальшому сторони уклали ряд додаткових угод: №19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 – якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року Таким чином, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024. 1.2.Предмет договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018.
05.05.2022 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 175 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 24770,99 грн. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. З урахуванням викладених обставин, можна зробити висновок, що Сторони виконали умови договору факторингу №28/1118-01 належним чином, зокрема: підписали договір факторингу №28/1118-01; уклали відповідний реєстр прав вимоги та здійснили фінансування за відступлення прав вимоги відповідно до умов договору факторингу. Таким чином, право вимоги перейшло від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку, а отже Право вимоги до Відповідача перейшло до ТОВ “ТАЛІОН ПЛЮС” 05.05.2022, тобто після укладання Кредитного договору № 592902067 від 19.02.2022. Отже, Відповідач , не врахував усі матеріали справи та помилково визначив, що передача права вимоги відбулася в момент укладення договору факторингу. Проте, відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. В свою чергу, Позивач долучив до позовної заяви всі належні докази, а саме: договір факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 р. та витяг з реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 Реєстр прав вимоги, підписаний сторонами, містить всі необхідні дані (сума вимоги, боржник, дата переходу, підписи), то він є достатнім доказом передачі права вимоги. Особливу увагу варто звернути на те, що чинне законодавство України не містить чітких вимог щодо форми витягів з реєстрів, які підтверджують перехід права вимоги за договорами факторингу. Аналогічна позиція викладена і щодо переходу прав вимоги за рештою договорів факторингу.
Щодо направлення письмового повідомлення боржнику щодо зміни сторони кредитора, то позивач не зобов`язаний направляти письмове повідомлення боржнику про зміну сторони кредитодавця. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. 
За Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 22000 грн 00 коп. (двадцять дві тисячі грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі – Правила. Відповідно до п. 2.3. Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 10500,00 грн одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 21.03.2022 року. Відповідач 19.02.2022 року ініціював другий транш у розмірі 10650,00 грн, а 20.02.2022 року третій транш у розмірі 500,00 грн. Таким чином, тіло кредиту становить: 10500,00 + 10650,00 + 500,00 = 21650,00 грн. Нарахування відсотків здійснюється за такою формулою: 21650,00 грн. (сума виданого кредиту)* 11 (строк Кредиту)*1,94 (процентна ставка)/100 = 4620,11 грн (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 11 днів). 4620,11/11=420,01 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 20.02.2022-03.03.2022.
У зв`язку з введенням Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України воєнного стану з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, Товариством прийнято рішення про звільнення всіх клієнтів від зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитом починаючи з дати введення воєнного стану в Україні та до 10 квітня 2022 року включно. Відповідні коригування заборгованості клієнтів були відображені в обліковій та реєстраційній системі 04.03.2022 у розмірі 2 940,07 грн та 08.04.2022 у розмірі 420,01 грн. З 11 квітня 2022 року було відновлено нарахування процентів за користування кредитними коштами по діючих кредитних договорах кредитних продуктів Товариства. На період з 11.04.2022 по 30.04.2022 частково звільнено клієнтів від зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитними коштами, шляхом зменшення ціни та загальної вартості послуг Товариства в сторону покращення для клієнта у наступному порядку: Надалі нарахування відбувалось за відсотковою ставкою у розмірі 0,19 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. 21 650,00 грн. (сума виданого кредиту)*20 (строк Кредиту)*0,19 (процентна ставка)/100 = 822,80 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 20 днів) 822,80/20 = 41,14 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 11.04.2022-30.04.2022 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»). Слід зазначити, що в подальшому нарахування відбувалось за 23 відсотковою ставкою у розмірі 0,58 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. 21 650,00 грн. (сума виданого кредиту)*5 (строк Кредиту)*0,58 (процентна ставка)/100 = 627,85 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 5 днів) 627,85/5 = 125,57 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 01.05.2022-05.05.2022 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»). 05.05.2022 право вимоги перейшло до ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС". Нове товариство продовжило нарахування за такою ж відсотковою ставкою. 21650,00 грн. (сума виданого кредиту)* 10 (строк Кредиту)*0,58 (процентна ставка)/100 = 1255,70 грн нарахування, що здійснювалось за період 06.05.2022 - 15.05.2022 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»). Надалі нарахування здійснювалось за п. 8.5.1 Кредитного договору. Нарахування відсотків здійснюється за такою формулою: 21 650,00 грн. (сума виданого кредиту)* 34 (строк Кредиту)*1,94 (процентна ставка)/100 = 14280,34 грн нарахування, що здійснювалось за період 16.05.2022-18.06.2022 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»). 
Відповідно до п. 11.1 строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання Кредиту у вигляді Кредитної лінії, що визначається з врахуванням факту настання чи не настання обставин передбачених цим Договором, або до моменту дострокового розірвання Договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання. Згідно п. 12.4 сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання Позичальник зобов`язаний сплачувати на користь Кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 1087,70 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Кредитним договором № 592902067від 19.02.2022 передбачено розмір прострочених відсотків та конкретну процентну ставку яка буде застосовуватись в період прострочення. Всі нарахування відсотків нараховувались в межах погоджених умов Кредитного договору. 
Заяву про зменшення розміру витрат на професійну правничу вважає необґрунтованою. 

У запереченні відповідач зазначає, що доводи позивача щодо належного надання та ацепту оферти не спростовують заперечень відповідача, оскільки зводяться переважно до загального опису того, яким чином у принципі може функціонувати сервіс дистанційного кредитування, тоді як у даній справі підлягають доведенню конкретні обставини: чи була саме відповідачу надана конкретна оферта, який саме зміст мала така оферта, чи мав відповідач безперешкодний доступ саме до тих електронних документів, на які посилається позивач, та чи був належно доведений факт акцепту саме цієї оферти. Відповідач не заперечує, що електронний договір у принципі може бути укладений із застосуванням одноразового ідентифікатора. Однак предметом спору є не абстрактна допустимість такої форми правочину, а відсутність належних, допустимих і достатніх доказів того, що саме відповідачу була надана конкретна оферта у тій редакції, яку подано до суду, що саме ця оферта була належно акцептована, а також що всі подальші зміни істотних умов договору були окремо і належним чином погоджені. Посилання позивача на частину шосту статті 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» є нерелевантним, оскільки зазначена норма встановлює юридичну силу саме кваліфікованого електронного підпису. Щодо доводів позивача про належну ідентифікацію боржника та факту перерахування коштів Доводи позивача про нібито належну ідентифікацію боржника також не спростовують заперечень відповідача, оскільки зводяться до загального опису внутрішнього порядку ідентифікації та верифікації заявника в системі товариства, однак не підтверджують належними, допустимими та достатніми доказами, що саме щодо відповідача такі дії були фактично проведені у повному обсязі, належним чином та з достовірним результатом. Сам по собі опис того, що ідентифікація заявника «проводиться» шляхом отримання анкетних даних, а верифікація «проводиться» шляхом звірки з бюро кредитних історій, не є доказом того, що саме у відносинах із відповідачем така перевірка була фактично проведена і дала належний результат. Разом з тим відповідач не заперечує, що грошові кошти фактично перераховувалися на його платіжний засіб. Надані позивачем платіжні доручення від 19.02.2022 на 10 500 грн, від 19.02.2022 на 10 650 грн та від 20.02.2022 на 500 грн, а також можлива подальша відповідь банку, можуть підтверджувати факт перерахування відповідних сум. Однак сам по собі факт перерахування коштів не є достатнім доказом належного погодження всіх істотних умов кредитного договору, усіх подальших змін його умов, а також не підтверджує правомірність усього обсягу заявлених позовних вимог, зокрема щодо нарахованих процентів. Позивач не надав належних доказів того, що кожне подальше збільшення суми кредиту супроводжувалося окремим та належним волевиявленням відповідача. Тобто навіть якщо факт зарахування другої та третьої сум може бути підтверджений, це саме по собі не доводить, що відповідачу було надано саме нові умови, що він із ними належним чином ознайомився та окремо акцептував їх у передбаченому законом порядку. Позивач не навів належного договірного механізму, який би прямо передбачав саме таку зміну ставок після спливу 30-денного строку користування кредитом, і не надав належних доказів пролонгації чи додаткових угод із відповідачем щодо зміни строку або порядку нарахування. 

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 27.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено відповідні строки для подання заяв по суті справи. За клопотанням представника позивача витребувано докази. 

У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» не з`явився, в позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву виклав свою позицію щодо позовних вимог.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 19.02.2022 між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 592902067.
Згідно із п. 2.1. Договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові кредит у вигляді Кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».
Пунктом 2.3. Договору передбачено, що Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 10500,00 грн одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 21.03.2022.
Пунктом 2.4. Договору передбачено, що другий та решта траншів надаються Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим Договором.
Пунктом 5.1.1. Договору передбачено, що кожен окремий транш може передаватися Позичальнику, в тому числі шляхом ініціювання Кредитодавцем безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок Позичальника, за реквізитами платіжної картки 5375-41ХХ-ХХХХ-0003.
Згідно пункту 7.1. Договору сума Кредиту за всіма наданими Траншами має бути повернута Кредитодавцю не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду кредитування – 21.02.2022, а саме не пізніше 30днів від дати отримання першого Траншу Позичальником.
Разом з тим п.7.2. та п.п.7.2.1. та 7.2.2. Договору визначають, що дата повернення кредиту, що вказана в п.7.1. Договору, переноситься, а вказаний строк кредитування продовжується при настанні наступних відкладальних обставин:
- у разі продовження Позичальником дисконтного періоду кредитування, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту кожен раз переноситься на нову дату закінчення Дисконтного періоду кредитування, вирахувану відповідно до правил цього договору;
- у разі якщо Позичальник продовжує користуватись кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду.
Відповідно до п. 8.1. Договору за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат Позичальника, крім процентів за користування кредитом, договором не передбачено.
Процентні ставки за договором є фіксованими. За умови якщо Позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту за договором на умовах пункту 8.5. договору, то зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за весь строк дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,10 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним. Зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (п.п. 8.2., 8.3., 8.4. Договору).
У пункті 8.15. Договору сторони погодили, що продовження строку Дисконтного періоду та настання відкладальних обставин, що мають наслідком продовження строку надання кредиту, застосування базової процентної ставки та нарахування процентів за ставкою, що застосовується після закінчення Дисконтного періоду, не є зміною істотних умов цього договору та не потребує змін до цього Договору та укладення додаткових угод до нього.
Відповідно до п. 14.1 Договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується, неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua.
Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» опубліковані на Сайті www.moneyveo.ua, а також є доступними для ознайомлення в інформаційно-телекомунікаційній системі при подачі заявки та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору (а.с. 20-44).
Довідкою щодо дій позичальника, порядком дій споживача та алгоритмом дій ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» підтверджується подання відповідачем заявки на кредит, отримання договору в особистому кабінеті, отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором та підписання договору вказаним одноразовим ідентифікатором (а.с. 47-52).
19.02.2022 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало на вказану відповідачем у заявці картку № НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 10500,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.54).
19.02.2022 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало на вказану відповідачем у заявці картку № НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 10650,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.55).
20.02.2022 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало на вказану відповідачем у заявці картку № НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 500,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.53).
Відповідно інформації АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано картку № НОМЕР_3 . На вказану платіжну картку 19.02.2022 було зараховано кошти у сумі 10500,00 грн, 19.02.2022 було зараховано кошти у сумі 10650,00 грн, 20.02.2022 було зараховано кошти у сумі 500,00 грн, що підтверджується виписками про рух коштів за період з 19.02.2022 по 25.02.2022 (т. 2 а.с.36-41).
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628-629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У пункті 5 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію») .
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Як зазначено у статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ та підтвердження цілісності даних в електронній формі. 
У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина перша статті 1048 ЦК України).
28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (клієнт) та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (фактор) було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
28 листопада 2019 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали Додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою строк дії договору факторингу продовжено до 31 грудня 2020 року.
31 грудня 2020 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали Додаткову угоду №26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої договір факторингу викладений в новій редакції, проте його предмет та дата 28 листопада 2018 року залишились незмінними, а строк дії договору факторингу продовжено до 31 грудня 2021 року.
31 грудня 2021 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали Додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії Договору до 31 грудня 2022 року.
31 грудня 2022 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали Додаткову угоду №31, згідно з якою строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року продовжено до 31 грудня 2023 року.
31 грудня 2023 року сторони уклали Додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою строк дії вказаного договору факторингу продовжено до 31 грудня 2024 року.
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 року до договору факторингу №28/1118-01, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 592902067 від 19.02.2022 на суму 24770,99 грн, з яких заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) - 21650,00 грн, відсотки – 3120,99 грн (а.с. 63-83).
23 лютого 2024 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (клієнт) та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» (фактор) було укладено договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23 лютого 2024 року до договору факторингу № 23/0224-01, від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 592902067 від 19.02.2022 (а.с. 84-90, 76-78).
15 липня 2025 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» (фактор) та позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» (клієнт) уклали договір факторингу № 15/07/25-Е, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 15/07/25-Е, від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 592902067 від 19.02.2022 на суму 40307,03 грн, з яких заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) - 21650,00 грн, відсотки – 18657,03 грн (а.с. 90-104).
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість ОСОБА_1 внаслідок невиконання взятих ним зобов`язань за Кредитним договором № 592902067, за розрахунками первісного кредитора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» станом на 05.05.2022 становить 24770,99 грн, з яких: 21650,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 3120,99 грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом (а.с. 107-108).
За розрахунками ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» кредитна заборгованість ОСОБА_1 становить 40307,03 грн, з яких заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) - 21650,00 грн, відсотки – 18657,03 грн (а.с. 105-106).
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною першою статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Згідно зі ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язань за Кредитним договором № 592902067 від 19.02.2022 не виконав, оскільки не погасив заборгованість за кредитом ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок позивача ТОВ «ФК «ЕЙС», до якого перейшло право вимоги, чим порушуються права та інтереси позивача.
За розрахунками позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» станом на 26.12.2025 кредитна заборгованість ОСОБА_1 становить 40307,03 грн, з яких заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) - 21650,00 грн, відсотки – 18657,03 грн (а.с. 109).
Судом встановлено, що 19.02.2022 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 592902067 від 19.02.2022, відповідно до якого відповідачу надано кредит у загальному розмірі 21650,00 гривень, шляхом перерахування коштів трьома траншами на банківську карту відповідача, що підтверджується випискою з банківського рахунку відповідача. Відповідач не виконує свої зобов`язання, чим порушує права позивача, до якого на підставі договору факторингу № 15/07/25-Е від 15.07.2025 перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 592902067 від 19.02.2022. Аргументи відповідача щодо не укладення кредитного договору та недоведеності переходу права вимоги до позивача не приймаються судом та повністю спростовуються дослідженими доказами у справі. 
Позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 592902067 від 19.02.2022 у загальному розмірі 40307,03 грн, з яких заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) - 21650,00 грн, відсотки – 18657,03 грн. 
Відповідач не погоджується із таким розрахунком заборгованості, посилаючись на те, що нарахування відсотків здійснено за межами строку кредитування. Суд погоджується з доводами відповідача у цій частині.
Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).
Стала практика Верховного Суду щодо неправомірності нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору, якщо цей строк збігається зі строком виконання зобов`язання, підтверджується Постановою Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі N 444/9519/12.
Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Аналогічну позицію викладено також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 р. у справі № 202/4404/16-ц, від 04.07.2018 р. № 310/11534/13-ц.
Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно.
Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
З огляду на це, суд приходить до висновку, що розмір заборгованості за кредитом нарахований у межах строку кредитування становить 24770,99 грн, з яких: 21650,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 3120,99 грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом.
Посилання відповідача на життєві обставини та введений в Україні воєнний стан як підстави для невиконання зобов"язання не примаються судом, оскільки зобов"язання має виконуватися належним чином. Крім того, кредитний договір був укладений у лютому 2022 року, з позовом ТОВ "ФК "ЕЙС" звернулось до суду лише у лютому 2026 року, однак протягом вказаного періоду відповідачем не здійснювались дії на погашення існуючої заборгованості.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а відтак слід стягнути із відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором № 592902067 від 19.02.2022 у загальному розмірі 24770,99 грн. В задоволенні інших позовних вимог слід відмовити.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач при зверненні до суду через систему «Електронний суд» сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 гривень (а.с. 129).
При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне. 
Позивачем зазначено, що ним понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень.
На підтвердження вище вказаних витрат суду надані: зазначений у позові попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи, згідно якого розмір витрат на правничу допомогу складає 7000,00 гривень; копію Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Соломко та партнери» і ТОВ «ФК «ЕЙС»; копію Додаткової Угоди № 25771043786 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, згідно якого Адвокатське об`єднання «Соломко та партнери» взяло на себе зобов`язання надавати правничу допомогу щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, зокрема за кредитним договором відповідачки; Акт прийому-передачі наданих послуг; копію довіреності; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 110-117).
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст. 141 ЦПК України, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (61,45575%), а саме судовий збір у розмірі 1636,20 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 4301,90 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 2, 19, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором № 00-9790432 від 23.05.2024 у розмірі 24770 (двадцять чотири тисячі сімсот сімдесят) гривень 99 копійок, яка складається із заборгованість за тілом кредиту у розмірі 21650 (двадцять одна тисяча шістсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом у розмірі 3120 (три тисячі сто двадцять) гривень 99 копійок. 

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» судовий збір у розмірі 1636 (одна тисяча шістсот тридцять шість) гривень 20 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 4301 (чотири тисячі триста одна) гривня 90 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», місцезнаходження: вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13, м. Київ, 02094, код ЄДРПОУ 42986956.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Головуючий суддя Р.В. Хижний