Справа № 296/366/25
2/296/1443/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2026 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді Адамовича О.Й.,
за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року представник Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (надалі АТ «ПУМБ», Товариство, Позивач, Банк) звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість у сумі 205936,33 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2471,24 грн.
В обґрунтування позову представник зазначає, що між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 були укладені наступні кредитні договори:
- 22 жовтня 2020 року кредитний договір №2001715272601, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 40000,00 грн;
- 02 липня 2021 року кредитний договір №1001913294601, за яким їй видано кредит у сумі 55000,00 грн;
- 04 листопада 2021 року кредитний договір №1010282455, за яким ОСОБА_1 видано кредит у сумі 38800,00 грн.
Відповідачка не виконувала свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк і станом на 31 жовтня 2024 року у неї утворилася заборгованість у сумі 205936,33 грн, з яких:
-по кредитному договору №2001715272601 від 22.10.2020 в розмірі 69176,07 грн, з яких: 39999,65 грн. заборгованість за кредитом; 29176,42 грн. – заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією;
-по кредитному договору № 1001913294601 від 02.07.2021 в розмірі 79668,04 грн., з яких: 44114,75 грн. заборгованість за кредитом; 11,03 грн. – заборгованість за процентами; 35542,26 грн. заборгованість за комісією;
-по кредитному договору №1010282455 від 04.11.2021 в розмірі 57092,22 грн., з яких: 33881,27 грн. – заборгованість за кредитом; 8,55 грн. – заборгованість за процентами; 23202,4 грн. – заборгованість за комісією.
- по кредитному договору № 1001850580801 від 09 квітня 2021 року в розмірі 25101, 29 грн, яка складається з суми заборгованості: за кредитом 15760, 75 грн, за процентами 4,03 грн, за комісією 9336, 51 грн.
Відповідачці направлялися письмові вимоги (повідомлення) на адресу місця проживання, яку вона зазначила в анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість ОСОБА_1 погашена не була.
Відповідно до умов кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, зокрема, заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №2001715272601 від 22.10.2020 року, сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Дані умови були узгоджені позичальником шляхом підписання відповідних документів. Підписавши вказану заяву позичальник беззастережно підтвердила, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua. А тому наполягав на правомірності позовних вимог до відповідачки по стягненню комісії, що є законним і відповідає чинному законодавству, і просить задовольнити позовні вимоги щодо стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості з відповідача в повному обсязі.
Щодо дотримання позивачем строків позовної давності зазначає, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), строки визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681,728, 786, 1293 ЦК України були продовжені на строк дії такого карантину (п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). Крім того, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені вище зазначеними статтями продовжуються на строк його дії ( п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ).
Вказує, що у цей же строк позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від плати неустойки (штрафи, пені) нараховані включно з 24 лютого 2022 року та за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, які підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Стверджує, що оскільки кредитний договір від 22.10.2021 року №2001715272601 укладено між сторонами процесу 20.10.2020 року, а платежі ОСОБА_1 здійснювала до 09.06.2022 року, що відображено в розрахунку заборгованості та виписках по рахунку, відповідно строки позовної давності в даному випадку повністю дотримано.
Ухвалою від 30.01.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника банку (а.с.8).
Відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву в якій просить застосувати позовну давність по кредитним договорам. Також вказує, що добросовісно виконувала взяті зобов`язання за кредитними договорами, однак через дії роботодавця та звільнення з роботи втратила дохід (а.с.152-157). 
Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 22 жовтня 2020 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви №2001715272601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за яким позичальник отримала кредитну картку з встановленим лімітом в розмірі 30000,00 грн, зі строком дії кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Умовами договору визначено, що зі спливом вказаного строку дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін або підстав для його скорочення у порядку, визначеному ДКБО. Стандартна процентна ставка, реальна річна процента ставка складає 47,88% (а.с.17).
22 жовтня 2020 року ОСОБА_1 підписано також паспорт споживчого кредиту (а.с. 18).
Як убачається із матеріалів справи сума кредитного ліміту за договором №2001715272601 змінювалася, а саме: 22.10.2020 року встановлено кредитний ліміт 30000,00 грн, 18.03.2021 року - 35000,00 грн, 22.04.2021 року - 36000,00 грн, 20.05.2021 року - 37000,00 грн, 16.06.2021 року - 38000,00 грн, 21.10.2021 року - 40000,00 грн, 27.02.2022 року - 39673,00 грн, 03.03.2022 року - 40000,00 грн, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту, наданої АТ «ПУМБ» (а. с. 90).
Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості, станом на 31.10.2024 року заборгованість відповідачки за договором №2001715272601 від 22.10.2020 року становить 69176,07 грн., з яких 39999,65 грн. заборгованість за кредитом; 29176,42 грн заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.100-103).
У подальшому 02 липня 2021 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання заяви №1001913294601 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за яким позичальник отримала кредит в розмірі 55000,00 грн на споживчі цілі, строком на 36 місяців. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,99%, розмір процентної ставки 0,01% річних (а.с.13-15).
02 липня 2021 року ОСОБА_1 підписано також паспорт споживчого кредиту (а.с. 16).
Як убачається із платіжної інструкції №TR.50392979.74401.8810 від 02 липня 2021 року, АТ «ПУМБ» надало ОСОБА_1 кредитні кошти за договором №1001913294601 в розмірі 55000,00 грн. (а.с. 91).
Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості, станом на 31.10.2024 року заборгованість відповідачки за договором №1001913294601 від 02.07.2021 року утворилась в розмірі 79668,04 грн, яка складається: із заборгованості за кредитом 44114,75 грн, за процентами - 11,03 грн, за комісією 35542,26 грн (а.с. 93-96).
Крім того, 04 листопада 2021 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання заяви №1010282455 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якої банком ОСОБА_1 була відкрита кредитна лінія у сумі 38800,00 грн на строк 24 місяців. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,99%, розмір процентної ставки 0,01% річних (а.с.19-21).
04 листопада 2021 року ОСОБА_1 підписано також паспорт споживчого кредиту (а.с. 22).
Згідно платіжної інструкції №TR.53391061.1562883.25578 від 04 листопада 2021 року, АТ «ПУМБ» надало відповідачці кредитні кошти за договором №1010282455 в розмірі 38800,00 грн. (а.с. 92).
За розрахунками позивача, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1010282455 станом на 31.10.2024 року становить 57092,22 грн, з яких: 33881,27 грн- за кредитом; 8,55 грн - за процентами; 23202,4 грн - за комісією (а.с.97-99).
Із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження факту видачі ОСОБА_1 кредиту, користування кредитними коштами та наявності заборгованості АТ «ПУМБ» було надано виписку по рахунках за період з 22.10.2020 року по 31.10.2024 року (а.с. 109-113), з 02.07.2021 року по 31.10.2024 року (а.с.104-106) та з 04.11.2021 року по 31.10.2024 року (а.с.107-108).
З метою досудового врегулювання спору банком на адресу відповідачки було направлено письмову вимогу (повідомлення) № вих. КНО-44.2.2/683 від 04.11.2024 року з вимогою погасити заборгованість за кредитними договорами №2001715272601 від 22.10.2020 року, №1001913294601 від 02.07.2021 року та №1010282455 від 04.11.2021 року в загальному розмірі 205936,33 грн, протягом тридцяти днів з моменту отримання цього повідомлення, що підтверджується копією даної письмової вимоги та списком №0504086380135 згрупованих відправлень (рекомендованих листів) (а.с. 85-86, а.с. 87-89).
Однак, відповідачка заборгованість за вказаним кредитним договором не сплатила.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Згідно статті 629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що позичальник, який добровільно погодився на умови кредитного договору, повинен належно їх виконувати, а у разі порушення зобов`язання настають негативні правові наслідки.
Згідно з частиною 6статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Позивачем доведено належними та допустимими доказами факт отримання грошових коштів ОСОБА_1 на умовах позики від АТ «ПУМБ» за кредитним договором №2001715272601 від 22.10.2020 року у сумі 30000,00 грн; за кредитним договором №1001913294601 від 02.07.2021 року у сумі 55000,00 грн; за кредитним договором №1010282455 від 04.11.2021 року у сумі 38800,00 грн
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачка після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладених договорів нелажним чином не виконує, допустила їх порушення, що є підставою для стягнення з неї заборгованості за договорами споживчого кредиту та відсотків.
Що стосується нарахування позивачем комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд виходить з наступного.
У пункті 5 розділу «Споживчий кредит» заяви №1001913294601 від 02.07.2021 року та № 1010282455 від 04.11.2021 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка підписана відповідачкою визначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 2,99%. Розділ заяви №1001913294601 від 02.07.2021 року «Графік платежів» містить відомості про те, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 1644,50 грн щомісяця. Загальний розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування становить 59202,00 грн (а.с. 13). Розділ заяви №1010282455 від 04.11.2021 року «Графік платежів» містить відомості про те, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 1160,12 грн щомісяця. Загальний розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування становить 27842,88 грн (а.с. 19). 
Отже умовами, укладеного між сторонами договору передбачена сплата позичальником комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Положеннями п. 5.7.3 публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування Споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному у заяві на приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту ( база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим Споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій Частині 5 Розділу ІІ цього Договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів.
Оскільки, публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не підписана відповідачкою, остання не може вважатись частиною договору приєднання, так і не містить чіткого переліку послуг, з яким ознайомилась відповідачка та з яким остання погодилась.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» (надалі Закону) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (стаття 12 Закону).
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другоюстатті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
При цьому, як в заявах №1001913294601 від 02.07.2021 року та № 1010282455 від 04.11.2021 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, так і в паспорті споживчого кредиту не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговування кредитної заборгованості (списання, зарахування кредитної заборгованості, розрахунково-касові операції, надання консультативних та інформаційних послуг) за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості.
Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх із споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення заяви№1001913294601 від 02.07.2021 року та № 1010282455 від 04.11.2021 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемним, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». 
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21.
Враховуючи викладене, заборгованість відповідачки по комісії за кредитними договорами, заявлена позивачем у позові, в сумі 58744,66 грн до стягнення не підлягає.
Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме в частині стягнення 117995,67 грн заборгованості за кредитом, 29196,00 грн заборгованості по процентам, а всього – 147191,67 грн.
Щодо заяви відповідачки ОСОБА_1 про пропуск АТ «ПУМБ» строку позовної давності суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
Згідно статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).
Укладений сторонами кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, а тому незалежно від визначення у договорі загального строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.
Оскільки розрахунковим днем коли відповідачка мала виконувати зобов`язання, є відповідна дата виконання зобов`язання кожного місяця впродовж строку кредитування, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.
За таких обставин встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів.
Відтак початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення.
У постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.
Відповідно до виписки по рахунках та розрахунку заборгованості складеного банком, останній платіж на погашення тіла кредиту відповідачка здійснила в червні 2022 року, а з позовом позивач звернувся 14.01.2025року, тобто в межах трирічного строку. 
Крім того, Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у редакції Закону № 540-ІХ, який набрав чинності 2 квітня 2020 року).
Отже, оскільки з 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема, статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України продовжуються на строк його дії.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 27 червня 2023 року № 651, карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відмінено на всій території України з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року.
Крім того суд ураховує, що відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Таким чином, у період дії в Україні воєнного стану строк позовної давності зупиняється, а тому перебіг строку позовної давності під час дії воєнного стану не зараховується при його обчисленні.
Тому суд дійшов висновку, що строки позовної давності АТ «ПУМБ» повністю дотримано.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд стягує з відповідачки на користь позивача 1766,30 грн витрат зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 76-83,141,263-268, 274, 277, 278,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитними договорами:
- № 2001715272601 від 22.10.2020 в розмірі 69176,07 грн, яка складається з суми заборгованості: за кредитом 39999,65 грн, за процентами 29176,42 грн; 
- № 1001913294601 від 02.07.2021 в розмірі 44125,78 грн, яка складається з суми заборгованості: за кредитом 44114,75 грн, за процентами 11,03 грн;
- № 1010282455 від 04.11.2021 в розмірі 33889,82 грн, яка складається з суми заборгованості: за кредитом 33881,27 грн, за процентами 8,55 грн,
що разом становить 147191,67 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» 1766,30 грн витрат зі сплати судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 4, ЄДРПОУ 14282829.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . 

Головуючий суддя О. Й. Адамович 

Дата складання повного тексту рішення:21.05.2026.