Справа № 163/284/25
Провадження № 3/163/337/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 року       місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.
з участю представника Волинської митниці Федчишиної С.Ф.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом №0536/20500/24 про притягнення до відповідальності за ст.485 МК України 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , директора ТОВ «ЗЕНАВТО» (код ЄДРПОУ 43894531), РНОКПП НОМЕР_1 ,  

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , як директор ТОВ «ЗЕНАВТО» (код ЄДРПОУ 43894531), під час митного оформлення товарів «транспортні засоби …» за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №22UA205170025379U0 від 28.10.2022, №22UA205170025501U0 від 01.12.2022, № 22UA205170025600U8 від 02.12.2022, № 22UA205170025963U4 від 08.12.2022, №22UA205170025990U0 від 08.12.2022, №22UA205170026272U2 від 12.12.2022, №22UA205170027205U1 від 22.12.2022, №22UA205170027216U5 від 22.12.2022, №22UA205170027516U5 від 26.12.2022, №22UA205170027805U5 від 29.12.2022, №23UA205170001932U5 від 25.01.2023 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 444 712,77 грн шляхом подання митному органу сертифікатів з перевезення товару EUR.1 №№ А759504  від 28.11.2022, А759554 від 29.11.2022, А759594 від 29.11.2022, А759664 від 01.12.2022, А759674 від 01.12.2022, А759697 від 08.12.2022, А758862 від 20.12.2022, А758865 від 20.12.2022, А759677 від 22.12.2022, А759679 від 22.12.2022, А759977 23.01.2023, які не є автентичними, не були видані та завірені зазначеною у них митницею Міхаловце Республіки Польща, є підробленими та стали підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого в зазначених митних деклараціях типу ІМ40ДЕ, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.485 МК України. 

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Крючков В.О. на розгляд справи в суд не з`явились, захисник надіслав клопотання про розгляд справи за його та ОСОБА_1 відсутності, до клопотання приєднав власноручно підписану останнім заяву про визнання винуватості у вчиненні правопорушення, у якій ОСОБА_1 просив застосувати до нього мінімальний розмір штрафу, передбаченого санкцією ст..485 МК України, в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів. 
Представник Волинської митниці під час розгляду справи заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ст.485 МК України.

Дослідженням доказів по справі встановлено таке.

Факт ввезення на митну територію України в адресу ТОВ «ЗЕНАВТО» (код ЄДРПОУ 43894531) товарів «транспортні засоби …» в кількості 11 штук і випуск їх у вільний обіг підтверджується доданими до протоколу копіями вище вказаних митних декларацій типу ІМ40ДЕ. 
Товари заявлені у митному режимі імпорт, їх продавцем і відправником зазначена естонська компанія «BROLD». 
Декларування товарів здійснював ОСОБА_1 , який на дату декларування одночасно був керівником фірми отримувача товару ТОВ «ЗЕНАВТО», що підтверджується обліковою карткою суб`єкта ЗЕД та витягом з програмного комплексу ІКС «Податковий блок». 
У графі 36 митних декларацій заявлена преференція при сплаті мита за митне оформлення товару за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС).
Преференція заявлена на підставі сертифікатів з перевезення товару EUR. №№ А759504  від 28.11.2022, А759554 від 29.11.2022, А759594 від 29.11.2022, А759664 від 01.12.2022, А759674 від 01.12.2022, А759697 від 08.12.2022, А758862 від 20.12.2022, А758865 від 20.12.2022, А759677 від 22.12.2022, А759679 від 22.12.2022, А759977 23.01.2023, у яких органом їх видачі зазначено митницю в Міхаловце Словацької Республіки.
На вчинений Держмитслужбою запит уповноважений митний орган Словацької Республіки листом 13.09.2024 №448633/2024-2000102/50Не повідомив, що указані сертифікати з перевезення EUR.1 не є автентичними документами, не були видані та завірені митницею Міхаловце і були підроблені, тому вони не можуть вважатися дійсними доказами походження в рамках Додатку І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження» в рамках Протоколу І до Угоди про асоціацію між ЄС та його державами-членами,з однієї сторони, та Україною, з іншої сторони. 
З огляду на таку інформацію начальник УК та АМП Волинської митниці у доповідній записці від 17.10.2024 № 15/15-03/10727 констатувала, що зазначені в сертифікатах товари не мають преференційного походження в розумінні Доповнення І «Визначення поняття походження товарів і методів адміністративного співробітництва» Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження. 
Цією ж доповідною запискою визначено суму митних платежів, що підлягають доплаті до Державного бюджету за вище указаними митними деклараціями, а саме всього 444 712,77 грн, у тому числі: мито – 370 593,96 грн, ПДВ – 74 118, 81 грн.
Аналогічна сума недоборів митних платежів встановлена проведеною Волинською митницею в порядку ст.ст.345-354 МК України стосовно ТОВ «ЗЕНАВТО» документальною невиїзною перевіркою, що підтверджується Актом від 24.04.2025 № 36/25/7.3-19/17/43894531. 
Під час розгляду справи було встановлено, що територіальним управлінням БЕБ у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 42024030000000033 від 30.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.1 ст.212 КК України, яке стосується фактів ввезення товарів (транспортних засобів) з-за кордону, у тому числі, в адресу ТОВ «ЗЕНАВТО».
Постановою Любомльського районного суду від 07.08.2025 матеріали цієї справи про порушення митних правил були надіслані територіальному управлінню БЕБ у Волинській області для приєднання до кримінального провадження №42024030000000033 від 30.05.2024 за ознаками ч.3 ст.358, ч.1 ст.212 КК України.
31 грудня 2025 року матеріали кримінального провадження №42024030000000033 приєднано до кримінального провадження № 72023020000000013 від 24.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.212, ч.3 ст.358, ч.2 ст.2014, ч.5 ст.2051 КК України. 
Постановою детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Волинській області від 02.02.2026 кримінальне провадження № 72023020000000013 від 24.02.2023 закрите в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення. Матеріали справи про порушення митних правил повернуто Любомльському районному суду Волинської області.
Листом № 2/23.2/3.1/14/1227-26 від 27.02.2026 ТУ БЕБ у Волинській області повідомило, що у кримінальному провадженні № 72023020000000013 від 24.02.2023 в частині за ознаками ч.1 ст.212 КК України (обставини вчинення якого раніше досліджувались у кримінальному провадженні №42024030000000033 від 30.05.2024) факти декларування товарів (транспортних засобів), про які йдеться у судовій справі №163/284/25 за протоколом № 0536/205000/24, не є предметом досудового розслідування та не стосується даного кримінального провадження. Крім цього, факт несплати митних платежів за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ відповідно до ст.212 КК України у даному випадку не може розглядатись як кримінальний злочин, у зв`язку із тим, що кримінальна відповідальність за ухилення від сплати податків може настати при несплаті суми податків, яка перевищує у 2022 році 3721500,00 грн. 

Згідно із ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно із ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил … при вчиненні таких порушень підприємствами можуть бути посадові особи цих підприємств.
Пунктом 43 ст.4 МК України визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Стаття 485 МК України встановлює відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Відповідно до ч.2 ст.36 МК України країною походження товару вважається країна, в якій:
1) товар був повністю отриманий;
2) товар був підданий останнім економічно обґрунтованим виробничим та технологічним операціям з переробки, що призвели до виробництва нового товару або є важливою стадією виробництва, за умови виконання в цій країні критеріїв достатньої переробки, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно із ч.4 ст.4 МК України під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон, територія чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.
Документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару (ч.1 ст.41 МК України). 
Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом цієї країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару (ч.3 ст.41 МК України).
Відповідно до ч.1 ст.43 МК України перевірка документів, що підтверджують країну походження товару, зазначених у статті 41 цього Кодексу, здійснюється відповідно до цієї статті після завершення митного оформлення.
Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України. Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.
Частиною 1 статті 281 МК України встановлено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори. 
За змістом ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. 
Частина 8 статті 257 МК України передбачає, що митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі про країну походження товару.
Відповідно до ч.1 ст.16 Протоколу І Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі – Угода про асоціацію), товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або (b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.

Отже, підставою для застосування спеціального преференційного митного режиму у відповідності до Угоди про асоціацію є, зокрема, сертифікат з перевезення товару EUR.1.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 03.06.2005 року (зі змінами внесеними згідно з Постановою ВСУ № 8 від 30.05.2008 року) «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.
Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.
Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.
За змістом ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
У Протоколі І Угода про асоціацію наведений зразок Сертифіката з перевезення товару, у якому: в пункті 11 зазначається «митний дозвіл» із наведенням митного підрозділу, країни або території видачі, що завіряється підписом уповноваженої посадової особи та засвідчується відтиском печатки; пункт 12 передбачає «декларацію від експортера», у якій особа, яка звернулась за видачею сертифіката заявляє, що описане в сертифікаті майно відповідає умовам, необхідним для його видачі, та таке запевнення засвідчує власноручним підписом. 

У цій справі у сертифікатах з перевезення EUR.1 в пункті 11 митним органом, який їх видав, указано митницю в Міхаловце Словацької Республіки та скріплено печаткою відповідного органу. 
Проте, уповноважений митний орган Словацької Республіки листом від 13.09.2024 №448633/2024-2000102/50Не спростував видачу указаних сертифікатів. 
Зазначене підтверджує той факт, що переміщення в адресу ТОВ «ЗЕНАВТО» і випуск у вільний обіг товарів за аналізованими по справі митними деклараціями типу ІМ40ДЕ відбулося з використанням сертифікатів з перевезення товару EUR.1, видача яких за результатами проведеної перевірки компетентним іноземним органом підтверджена не була, що свідчить про безпідставність заявлення в митних деклараціях преференції за кодом 410 і, як наслідок, неправомірного звільнення від сплати митних платежів в обсязі, передбаченому чинним законодавством України. 

Таким чином, оцінивши дослідженні по справі докази у їх сукупності та враховуючи заяву про визнання винуватості, суд дійшов висновку про повну доведеність поза будь-яким розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 як керівника ТОВ «ЗЕНАВТО» у вчиненні передбаченого ст.485 МК України порушення митних правил.

Вирішуючи питання застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, встановлено таке.

Відповідь уповноваженого митного органу Словацької Республіки від 13.09.2024 №448633/2024-2000102/50Не надійшла до Держмитслужби 17.09.2024. 
На розгляд суду вперше справа надійшла 30.01.2025.
Постановою суду від 13.02.2025 справу повернуто Волинській митниці на додаткову перевірку.
Матеріали справи митниця отримала 13.03.2025.
02.04.2025 справа надійшла на розгляд суду.
Постановою суду від 10.04.2025 справу повторно повернуто Волинській митниці на додаткову перевірку. 
Матеріали справи митниця отримала 24.04.2025.
30.04.2025 матеріали надійшли на розгляд суду.
07.08.2025 суд прийняв постанову про направлення матеріалів справи територіальному управлінню БЕБ у Волинській області для приєднання до кримінального провадження. 
02.02.2026 детективом Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Волинській області прийнято постанову про закриття кримінального провадження за ознаками ч.3 ст.358 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. 
05.02.2026 матеріали справи від ТУ БЕБ у Волинській області надійшли до суду.

Згідно із ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
Відповідно до ч.3 ст.467 МК України у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях правопорушника ознак порушення митних правил, адміністративні стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня отримання митним органом або судом матеріалів про таке порушення, переданих відповідно до частини другої статті 496 цього Кодексу, але не пізніше ніж через п`ять років з дня вчинення правопорушення.
Частиною 2 статті 496 МК України передбачено, що у разі закриття кримінального провадження за наявності в діях особи ознак порушення митних правил матеріали про таке порушення передаються до митного органу або до суду для притягнення зазначеної особи до адміністративної відповідальності. Постанова у такій справі виноситься у строк, передбачений частиною третьою статті 467 цього Кодексу.

З огляду на такі положення закону та враховуючи направлення Волинською митницею матеріалів справи на розгляд суду в межах визначеного ч.1 ст.467 МК України шестимісячного строку для накладення адміністративного стягнення з дня виявлення правопорушення та подальшу хронологію руху справи, пов`язану із направленням судом справи для приєднання до матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування якого за ознаками ч.3 ст.358 КК України завершилось винесенням постанови про закриття кримінального провадження, а факти декларування товару за митними деклараціями, про які йдеться у цій справі, не є предметом досудового розслідування і не стосуються даного кримінального провадження за ознаками ч.1 ст.212 КК України, тому передбачений ст.467 МК України строк для накладення адміністративного стягнення на дату розгляду справи судом не сплив.

При визначенні обсягу відповідальності суд зважує на конкретні обставини справи, визнання винуватості та вважає необхідним застосувати до порушника стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 222356 (двісті двадцять дві тисячі триста п`ятдесят шість) гривень 39 копійок. 
Штраф у розмірі 222356 (двісті двадцять дві тисячі триста п`ятдесят шість) гривень 39 копійок підлягає стягненню на рахунок UA758999980313010106005003500 в Казначействі України (ЕАП) (ЄДРПОУ 38009371, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції "05" Державна митна служба України").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA958999980313161206000003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, код ЄДРПОУ 38009371, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду
Волинської області        О.С. Павлусь