Справа № 459/1283/26 
Провадження № 2-а/459/13/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області
в складі: головуючого-судді   Отчак Н.Я.
з участю секретаря    Савіцької Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській областіпро скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
В С Т А Н О В И В :
27.03.2026 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №6861400 винесену 18.03.2026, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн. за ч.4 ст. 126 КУпАП у зв`язку з порушенням п. 2. 1(а) ПДР України. 
В обґрунтування вимог вказує, що 18.03.2026 поліцейським щодо нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, за вчинення правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Свою вину у вчиненому заперечує, вказує, що постанова не відповідає обставинам справи, оскільки правопорушення було вчинено через неправдиву інформацію, яку він отримав в канцелярії Сокальського районного суду Львівської області. Прибувши в суд, він хотів взяти рахунки на оплату штрафу та запитати куди він має здати посвідчення водія, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності, на що йому повідомили, що треба дочекатися рішення Львівського апеляційного суду, про яке його повідомлять. Перепитавши чи він має право керувати транспортним засобом, йому відповіли, що має право поки не прийшло рішення Львівського апеляційного суду. 18.03.2026 о 09:00год його зупинила патрульна поліція, пізніше ще приїхало два екіпажі поліції, відібрали у нього та його дружини пояснення. Цього ж дня, ввечері о 21:00год до нього зателефонував поліцейський Кубрак І.С. і повідомив, що треба зустрітися. Коли вони зустрілись, він вручив йому постанову за ч.4 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 20400грн. Однак на той час, він ще не отримав рішення Львівського апеляційного суду про позбавлення його права керувати транспортними засобами, а таке отримав лише 19.03.2026.
31.03.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків.
У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.
17.04.2026 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 25.05.2026 у залі судових засідань Шептицького міського суду Львівської області, з викликом сторін.
25.05.2026 ухвалою суду за клопотанням позивача замінено неналежного відповідача Шептицький РВП ГУНП у Львівській області - належним відповідачем – «Головне управління Національної поліції у Львівській області».
02.06.2026 представник відповідача подав відзив на позовну заяву в якому просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування послався на те, що 18 березня 2026 року о 20:21 год., інспектором ВРПП Шептицького РВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Кубрак Ігорем Святославовичем на громадянина Кіндрат Віталія Анатолійовича було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №68614000 від 18.03.2026 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки 18.03.2026 о 08:48:10 в м. Шептицький по вул.Степана Бандери, 33, водій громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом марки «BMW 318D» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами Сокальський районним судом Львівської області терміном на 3 роки від 27.01.2026, чим порушив п.2.1.а ПДР України.
Крім цього, поліцейським було належним чином роз`яснено водію його Конституційні права.
Зазначає, що вимоги нормативно-правових актів були дотриманні інспектором ВРПП Шептицького РВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Ігорем Кубрак при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6861400 від 18.03.2026 відносно громадянина ОСОБА_1 . Крім того, звертаю увагу суду і на те, що фіксація правопорушення зафіксована на нагрудний відеореєстратор поліцейського відповідно до пункту 9 частини першої статті 31, статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» та відповідного до вимог «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженого наказом МВС №1026 від 18.12.2018 року. При розгляді справи поліцейським позивач жодних переконливих доводів своєї невинуватості не надав, з жодними клопотаннями не звертався.
Також звертає увагу суду на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6861400 від 18.03.2026 відносно громадянина ОСОБА_1 винесена поліцейським Ігорем Кубрак після встановлення фактичних обставин справи, оцінки доказів, роз`яснення суті вчиненого правопорушення у відповідності до вимог чинного законодавства.
У зв`язку з наведеним просив у задоволенні позову відмовити.
11.06.2026 сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.
Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.
Представник відповідача також подав заяву про розгляд справи у його відсутності, при цьому просив у задоволенні позову відмовити.
З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 205, 229 КАС України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Оцінивши докази у справі, суд вважає, що слід постановити судове рішення про таке.
Судом встановлено, що постановою інспектора Шептицького РВП ГУНП у Львівській області Кубрака І.С. про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18.03.2026 серії ЕНА №6861400, встановлено, що водій 18.03.2026 о 08:48год в м. Шептицький по вул. Ст. Бандери, 33 керував транспортним засобом БМВ 318D д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 3 роки на підставі постанови Сокальського районного суду Львівської області від 27.01.2026 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн.
Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 27.01.2026 у справі №454/4982/25 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.. 124, 122-4, ч.4 ст.130 КУпАП та застосовано покарання у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки. Постановою Львівського апеляційного суду від 04.03.2026 постанову Сокальського районного суду Львівської області від 27.01.2026 залишено без змін.
Також з відповіді слідчого СВ Шептицького РВП у Львівській області Уляни Гнідець від 20.05.2026 вбачається, що у СВ Шептицького РВП у Львівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026141150000129, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. В межах кримінального провадження ОСОБА_1 було оголошено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та 01.05.2026 дане кримінальне провадження направлено до Шептицького міського суду Львівської області з угодою про визнання винуватості. 
З долученого відеозапису до матеріалів справи вбачається, що 18.03.2026 о 08:48год в м. Шептицький по вул. Ст. Бандери, 33 ОСОБА_1 керував транспортним засобом БМВ 318D д.н.з. НОМЕР_1 , що також позивачем не заперечується.
Надаючи свою правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихст.78 цього Кодексу.
Правила дорожнього руху України затверджені Постановою КМУ № 1306 «Про правила дорожнього руху України».
Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
Відповідно до п.2.1. (а) Верховний Суд у своєму рішенні № 127/19283/17 від 25 вересня 2019 року зазначив, що у розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.
Відповідно до пункту 2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
У відповідності пункту 2.4а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
З досліджених судом доказів слідує, що в ході проведення перевірки інспектором було встановлено, що особу водія гр. ОСОБА_1 позбавлено права керування ТЗ на три роки, згідно постанови суду від 27.01.2026.
Постановою Львівського апеляційного суду від 04.03.2026 постанову Сокальського районного суду Львівської області від 27.01.2026 залишено без змін. ОСОБА_1 був присутній під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що позивачем не заперечується.
Рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання на всій території України, забезпечується державою та контролюється судом (ст. 129-1 Конституції України).
У відповідності до вимог ст. 317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Суд зауважує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК та адміністративне правопорушення передбачене ст. 126 КУпАП мають різну правову природу, різні об`єкти посягання, склад та юридичні наслідки.
Засудження особи за ч. 1 ст. 382 КК України та притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП не є подвійним притягненням до відповідальності за одне й те саме діяння у розумінні ст. 61 Конституції України.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Об`єктивна сторона такого правопорушення полягає саме у факті керування транспортним засобом всупереч чинному рішенню суду про позбавлення права керування.
Натомість, кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 382 КК України настає за умисне невиконання судового рішення, що набрало законної сили. Безпосереднім об`єктом цього кримінального правопорушення є авторитет правосуддя та забезпечення обов`язковості виконання судових рішень.
Безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК є інтереси правосуддя в частині забезпечення повного і своєчасного виконання судового рішення. Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 126 КУпАП, є встановлений порядок отримання права на керування транспортним засобом, а також суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Таким чином, суспільні відносини, які охороняються законом про кримінальну відповідальність, не є ідентичними (Постанова ВС від 22 травня 2025 року у справі №726/952/24 (провадження № 51 164 км 25).
Відтак оголошення підозри за ч. 1 ст. 382 КК України не спростовує наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та не виключає адміністративної відповідальності за самостійне протиправне діяння керування транспортним засобом особою, позбавленою такого права.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloranand Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
Таким чином, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 допущено порушення ПДР в частині невиконання ним встановленого п. 2.1 а ПДР.
Доводи, викладенні позивачем в позові, суддя оцінює критично, оскільки такі спростовано наявними матеріалами справи, та вважає їх такими, що спрямовані на уникнення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності адміністративного стягнення.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача є правомірними та свідчать про законність прийнятого ним рішення стосовно винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, за вчинене останнім адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Оцінюючи встановлене, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, яке доведено належними та допустимими доказами. 
Відповідачем в установленому порядку доведено факт скоєння позивачем інкримінованих йому правопорушень, про які зазначено в оскаржуваній постанові, що свідчить про її обґрунтованість.
Зважаючи на встановлення судом обґрунтованості оскаржуваної постанови та наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, позовну заяву необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.
На підставі ст. 139 КАС України судові витрати слід залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 243-246, 255, 286, 295 КАС України, суд -
У Х В А Л И В:
У задоволенні позову  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (ЄДРПОУ 40108833,м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення – відмовити.
Судові витрати слід залишити за позивачем.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження – з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Повне судове рішення складено 11 червня 2026 року. 
Суддя: Н. Я. Отчак