ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/85/26 Справа № 203/466/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ханієва Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:
судді-доповідача    Никифоряка Л.П.,
суддів Макарова М.О., Пищиди М.М.,
за участі секретаря судового засідання Сахарова Д.О.,

Учасники справи:
позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз»,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянув відкрито в залі судових засідань апеляційного суду в м. Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2025року, головуючий у суді першої інстанції Ханієва Ф.М.
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2022року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» (далі - АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», Товариство) подало в суд позов проти ОСОБА_1 та вимагало стягнути з нього на свою користь грошові кошти в розмірі 205 217,07грн. 
Існування таких вимог позивач пов`язував із тим, що на підставі договору розподілу природного газу АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» надавало послуги з розподілу природного газу побутовому споживачу ОСОБА_1 до належного йому житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Заявник вказував, що 27 серпня 2021року під час заходів по знесенню об`єкта самочинного будівництва, розташованого по АДРЕСА_1 (літ. П-2, літ. О-2), працівниками позивача, запрошеними КП «Дніпроековторресурс» ДМР, було виявлено несанкціонований газопровід, який був незаконно врізаний в підземну частину діючого розподільного газопроводу біля нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , й прихованими заходами вів до підвального приміщення у будівлі АДРЕСА_1 . Далі він потрапляв до ванної кімнати першого поверху будівлі АДРЕСА_3 , а потім – до суміжної кімнати, в якій було виявлено самовільно підключений до неї двоконтурний котел потужністю 24кВт, який функціонував і використовувався мешканцями будинку для опалення та підігріву води. 
Зазначав, що за фактом виявленого порушення було складено Акт про порушення №DZ003561, за результатами розгляду якого, 07 вересня 2021року комісією оператора ГРМ було ухвалено рішення про задоволення акту та складено акт-розрахунок, згідно з яким розмір спричинених товариству збитків становить 205 217,07грн, та вимога позивача щодо відшкодування заподіяних збитків залишилась відповідачем без реагування.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2025року позов Товариства задоволено в повному обсязі. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що матеріалами справи підтверджується факт наявності за адресою: АДРЕСА_1 , несанкціонованого підключення газового котла; також вважав підтвердженими обставини з приводу того, що належним власником приміщення є відповідач ОСОБА_1 . 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
04 лютого 2025року ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла адвокат Рибіна І.В., подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції через підсистему «Електронний суд» апеляційну скаргу на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2025року. 
В апеляційній скарзі заявник висловив вимогу про скасування рішення суду та просив про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Незаконність та необґрунтованість рішення суду на думку заявника полягає у тому, що суд першої інстанції безпідставно відхилив доводи відповідача про те, що будинок, в якому було виявлено несанкціонований газопровід, починаючи з 12 вересня 2014року не належить ОСОБА_1 , а тому він не є споживачем послуг.
Вказував, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження користування відповідачем незаконно отриманим газом. 
Зазначав, що Акт про порушення складений за відсутності споживача або його представника, складений не державною українською мовою і не відповідає затвердженій формі. Споживача не повідомлено про дату та час засідання комісії з розгляду акту про порушення, а рішення комісії прийнято неуповноваженим складом. 
Наголошував, що суд першої інстанції безпідставно прийняв покази свідка ОСОБА_2 , оскільки він є залежною особою від позивача. 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив проти апеляційної скарги, заявляв, що обставини якими скаржник обґрунтовував свої апеляційні вимоги не підтверджені в результаті розгляду цього спору та доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
10 лютого 2025року ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду витребувано з Кіровського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 203/466/22; та 03 вересня 2025року справа надійшла на адресу апеляційного суду.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 вересня 2025року апеляційну скаргу було залишено без руху.
Ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 16 та 17 вересня 2026року було відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 11 листопада 2025року.
Внаслідок повторного 21 листопада 2025року автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд складу колегії суддів: Свистунової О.В., Пищиди М.М., Макарова М.О.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 березня 2026року самовідвід головуючого судді Свистунової Олени Вікторівни задоволено. Справу передано до Дніпровського апеляційного суду для виконання вимог ст. 33 ЦПК України.
Згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду після проведення повторного розподілу судової справи від 26 березня 2026року, визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) – Никифоряк Л.П., судді: Пищида М.М., Макаров М.О.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2026року справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду на 19 травня 2026року.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа.
Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами
Згідно з копією акту про порушення №DZ003561, складеного 27 серпня 2021року майстром ОСОБА_3 , с-к ОСОБА_4 , сл. ОСОБА_5 , с-к ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за участю споживача ОСОБА_8 , особовий рахунок НОМЕР_1 , на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 , встановлена наявність несанкціонованого газопроводу. Несанкціонований котел «Beretta», 24кВт. Несанкціоноване підключення газопроводу в землі. До вказаного акту долучені фотознімки.
Відповідно до копії пояснень, складених старшим майстром ОСОБА_2 , 27 серпня 2021року близько 12:40 години, під час обстеження будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено несанкціонований пластиковий газопровід, проведений з іншого будинку під землею через підвальне приміщення будинку, який виходив з підвалу у ванну кімнату першого поверху та надалі пролягав поміж стін будинку до двох двоконтурних котлів, один з яких був несанкціоновано встановленим. До вказаного пояснення надано схему.
Вказаний акт про порушення підписаний працівниками позивача, які склали його, представник споживача від підпису відмовився, з актом про порушення ознайомлені: заступник директора Департаменту правового забезпечення ДМР Дика М.В. Як пояснила представник позивача у судовому засіданні, це необхідно було у зв`язку з тим, що споживач відмовився від підпису.
Також в акті зафіксовано, що порушення усунуто шляхом механічного від`єднання, за виявленими порушеннями споживачу необхідно з`явитись на засідання комісії, до акта про порушення додається: фото- та відео-фіксація порушення, також в акті повідомлялось, що комісія Оператора ГРМ з розгляду цього акту буде проводити засідання 13 вересня 2021року о 14:00 годині.
Сторона споживача була повідомлена про іншу дату та час розгляду акту про порушення на 07 вересня 2021року о 15:00 годині – 03 вересня 2021року, про що свідчить відмітка «Отримав» з власноручним підписом сторони споживача, повідомлення складено на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .
Згідно з копією протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення оператором ГРМ 07 вересня 2021року, щодо розгляду акту АТ «Дніпрогаз» про порушення від 27 серпня 2021року за №DZ003561, проведеного за участі представника споживача – адвоката Коржилова І.О., ухвалено рішення про задоволення в повному обсязі акту про порушення №DZ003561.
Відповідно до копії акту-розрахунку від 07 вересня 2021року, розмір збитків, спричинених діями споживача, становить 205 217,07грн (період нарахування: 27 серпня 2019року – 26 серпня 2021року, станом на 26 серпня 2021року, розрахунковий необлікований об`єм природного газу до 01 числа місяця складає: 26 075,63м3). На підтвердження суми збитків надано розрахунок необлікованого об`єму природного газу.
Позивачем надано копію виконавчої технічної документації газового обладнання за адресою: АДРЕСА_1 , від 2012року, та технічні умови №362, видані ОСОБА_1 на проектування газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 (літ.П-2) від 05 вересня 2012року. Пояснювальну записку, з якої видно, що в будинку, літ.П-2 встановлено один газовий котел.
Згідно з копією роздруківки з особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , за період з 2020року до 2022року ним сплачувались нарахування за вказаним особовим рахунком.
Відповідно до акту про монтаж засобу вимірювальної техніки (газового лічильника) на об`єкт споживача №3388 від 04 березня 2021року, складеного за участі ОСОБА_1 , який підписав акт, за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено прилад обліку природного газу.
Відповідно до копії договору дарування від 12 вересня 2014року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Петрушенською І.Р., ОСОБА_1 подарував ОСОБА_9 1/2 частину житлового будинку, літ.П-2, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано в реєстрі за №3065.
Згідно з копією договору дарування від 12 вересня 2014року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Петрушенською І.Р., ОСОБА_1 подарував ОСОБА_9 1/2 частину нежитлової будівлі, літ.О-2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано в реєстрі за №3070.
Вказані вище договори дарування рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 січня 2018року, ухваленим за результатами розгляду справи №203/5561/16, яке залишено без змін в цій частині постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2021року, визнано недійсними та скасовано реєстраційні дії, проведені на їх виконання.
Представником відповідача надано технічний паспорт від 25 червня 2011року, розроблений щодо об`єктів, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , з якого видно, що за вказаною адресою розташовано декілька житлових будинків.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він офіційно працевлаштований та працює старшим майстром у філії АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», та йому відомий відповідач ОСОБА_1 як споживач, у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків. Так, щодо спірних правовідносин свідок повідомив, що він виїжджав з перевіркою за адресою: АДРЕСА_1 , коли було виявлено та встановлено несанкціонований газопровід під землею, несанкціонований лічильник газу. В домоволодінні є 2 (два) газових котла: один з технічною документацією, а інший – без такої. Виявлений несанкціонований лічильник було встановлено самостійно, до нього був підключений газопровід, який на момент перевірки був під`єднаний до двох котлів. Від сусідньої будівлі під землею прямував виявлений несанкціонований газопровід, була скрита прокладка. Працівниками позивача був складений акт про порушення, відповідно до вимог газового кодексу. ОСОБА_1 відмовився від підпису, що зафіксовано працівниками ДМР. До акту було додано схему, на якій показано офіційне розташування лічильника по технічній документації та зафіксовано несанкціоноване підключення.
У ході судового розгляду справи 22 жовтня 2024року судом першої інстанції був оглянутий DVD-R-диск та встановлено, що на ньому містяться фотознімки, якими зафіксовано несанкціоноване підключення. Такі роздруковані у паперовому вигляді та долучені позивачем до позову. На спірному об`єкті працівниками позивача був знайдений лічильник, який не встановлювався АТ «Дніпрогаз». Під час огляду відеофайлу, датованого 28 серпня 2021року о 12:55 годині, представник споживача відмовився від підпису акту про порушення від 27 серпня 2021року, вважаючи, що ОСОБА_1 не має права власності на об`єкт нерухомості, де проведено перевірку. Як пояснила представник позивача, подія, зафіксована на відеозаписі, датована 27 серпня 2021року, а сам файл переписаний на наступний день – 28 серпня 2021року, тому дати різняться. 
У судовому засіданні 04 грудня 2024року судом був оглянутий наданий представником позивача оригінал акту від 04 березня 2021року №3388. Як пояснила представник позивача, цей акт було складено щодо встановлення приладу обліку, а представник відповідача наголосила на тому, що ОСОБА_1 особисто не підписував цей акт, а підпис на акті – підроблений, що видно, на її думку, і «неозброєним оком», тобто без спеціальних знань.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції надважливого значення надав тій обставині, що матеріалами справи підтверджується факт наявності за адресою: АДРЕСА_1 , несанкціонованого підключення газового котлу та те, що належним власником приміщення є відповідач – ОСОБА_1 .
Суд виснував, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у спірний період з 27 серпня 2019року – 26 серпня 2021року, перебував у володінні відповідача, на що також вказує відсутність активних дій останнього на припинення договірних відносин з позивачем, сплата ним рахунків. 
Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції при ухваленні рішення додержані норми матеріального і процесуального права.
Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Визначальним для правильного вирішення даної справи є з`ясування питання про те, чи дійсно за спірною адресою було здійснено несанкціоноване підключення газу та чи був відповідач споживачем послуг за цією адресою на час виникнення спірних правовідносин. 
Згідно статей 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, при цьому одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.
Згідно зі статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до пункту 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
У підпункті 5 пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, зазначено, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку).
Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення. Якщо несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу здійснено шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня встановлення лічильника газу та/або пломби, які виявились пошкодженими (їх встановлення повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення), але не більше 12 місяців.
Підпунктом 1 пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем встановлено, що розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу.
За змістом пункту 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.
Як встановлено судом у даній справі, 27 серпня 2021року близько 12:40 години, під час обстеження будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено несанкціонований пластиковий газопровід, проведений з іншого будинку під землею через підвальне приміщення будинку, який виходив з підвалу у ванну кімнату першого поверху та надалі пролягав поміж стін будинку до двох двоконтурних котлів, один з яких був несанкціоновано встановленим.
Та на підставі договору розподілу природного газу АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» надавало послуги з розподілу природного газу побутовому споживачу ОСОБА_1 до належного йому житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Тож суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що обставини справи та надані на їх підтвердження докази в їх сукупності свідчать про те, що за спірною адресою було здійснено несанкціоноване підключення газу та що споживачем послуг був саме відповідач.
Скаржник ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначав, що суд першої інстанції безпідставно відхилив його доводи про те, що будинок, в якому було виявлено несанкціонований газопровід, починаючи з 12 вересня 2014року йому не належить, а тому він не є споживачем послуг. 
Проте таке посилання скаржника не приймається апеляційним судом до уваги, оскільки за вказаною адресою відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , присвоєно персональний ЕІС-код 56XM07A29402385Q та укладено договір розподілу природного газу. На момент газифікації будинку та відкриття особового рахунку відповідач надав Оператору ГРМ з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про його право власності на об`єкт за адресою: АДРЕСА_4 .
Суд першої інстанції також встановив, що 12 вересня 2014року ОСОБА_1 подарував ОСОБА_9 1/2 частину житлового будинку, літ. П-2 та 1/2 частину нежитлової будівлі, літ. О-2, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак договори дарування рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 січня 2018року, ухваленим за результатами розгляду справи №203/5561/16, яке залишено без змін в цій частині постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2021року, визнано недійсними та скасовано реєстраційні дії, проведені на їх виконання.
Відповідно до частини першої статті 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. 
Тож, ОСОБА_1 так і залишився власником будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема у спірний період, за який нараховано збитки позивачем.
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 зазначав, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження користування відповідачем незаконно отриманим газом, проте такі доводи є безпідставними, оскільки Акт про порушення у сукупності з технічними умовами та проектом, схемою газопроводу, фотознімками та показами свідка містять в собі відомості про несанкціонований відбір природного газу з системи ГРМ, а саме: виявлена під час перевірки конструкція з металопластикових труб є несанкціонованим газопроводом, що врізана в систему газопостачання під землею та прокладена прихованим шляхом в будинок; врізка в систему газопостачання зроблена самовільно, в обхід газового лічильника; самовільно змонтований газопровід підключений до самовільно встановленого котла, який використовувався мешканцями для опалення будинку та підігріву води; кількість відібраного газу із газорозподільної системи зафіксована неопломбованим лічильником, який не був повірений та поставлений на облік у Оператора ГРМ, покази якого не передавались в АТ «Дніпрогаз»; змонтована конструкція під`єднана до газового приладу є пристосуванням для відбору газу поза приладом обліку; на час виявлення правопорушення несанкціонований газопровід був діючий.
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний /постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19/. 
Тож надані позивачем докази цілком підтверджують користування відповідачем незаконно отриманим газом. 
Твердження апеляційної скарги про те, що Акт про порушення складений за відсутності споживача або його представника, складений не державною українською мовою та не відповідає затвердженій формі, споживача не повідомлено про дату та час засідання комісії з розгляду акту про порушення, а рішення комісії прийнято неуповноваженим складом є необґрунтованими, оскільки на місці виявлення порушення та складання акту №DZ 003561 представник ОСОБА_1 відмовився від підписання акту про порушення. 
Згідно пункту 4 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи. У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням протягом п`яти робочих днів з дня складання такого акта. 
Акт про порушення №DZ 003561 від 27 серпня 2021року складений та підписаний у відповідності з пунктом 4 глави 5 розділу XІ Кодексу ГРМ.
Також 03 вересня 2021року відповідач самостійно звернувся до АТ «Дніпрогаз» та отримав запрошення на засідання комісії з розгляду акту №DZ 003561 на 15:00 годину 07 вересня 2021року. В призначений час 07 вересня 2021року на засідання комісії з`явився адвокат Коржилов І.О., який представляв ОСОБА_1 на підставі ордеру від 30 жовтня 2020року. Тобто відповідач був обізнаний про розгляд акту та направив на нього свого представника. 
Доводи з приводу недійсності акту про порушення через його складання не українською мовою є безпідставними, оскільки форма акту відповідає Кодексу ГРМ і складена українською мовою, а записи зроблені від руки працівником АТ «Дніпрогаз» лише встановлюють факт порушення. 
Посилання апеляційної скарги на те, що суд першої інстанції безпідставно прийняв покази свідка ОСОБА_2 , оскільки він є залежною особою від позивача необґрунтовані, наявність трудових відносин між позивачем та свідком не впливають на правдивість та об`єктивність наданих показів, і не ставлять їх під сумнів, оскільки ОСОБА_2 ознайомився з пам`яткою про права та обов`язки свідка і повідомив суду, що йому все зрозуміло; свідок був допитаний в суді після складання присяги та попередження про кримінальну відповідальність свідка за завідомо неправдиві показання. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом /частина перша статті 81 ЦПК України/.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) /частини перша-третя статті 89 ЦПК України/.
Отже, встановивши фактичні обставини у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Решта доводів апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у оскаржуваному судовому рішенні, вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження судом. 
Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності, що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Водночас, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які він не зміг повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб відповідач надав пояснення та докази щодо обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність та обґрунтованість рішення суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, –
У Х В А Л И В:
Залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 .
Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2025року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 19 травня 2026року.

Судді: