Єдиний унікальний номер №943/845/26 
Провадження №1-кп/943/149/2026 
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2026 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026141210000120 від 05 квітня 2026 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісок Буського (Золочівського) району Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, - 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, - 
в с т а н о в и в :
згідно постанови Буського районного суду Львівської області від 21.11.2025 у справі №943/1672/25, яка набрала законної сили 15.12.2025, ОСОБА_4 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транепортними засобами строком на 1 (один) рік.
Однак, ОСОБА_4 вирішив умисно не виконувати зазначене судове рішення, яке набрало законної сили та у подальшому, будучи повідомленим про те, що вищевказаним рішенням суду він позбавлений права керування транспортними засобами, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили є обов?язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об?єднаннями на всій території України, продовжив керувания транепортними засобами. 
Так, 19.12.2025 року близько 18:00 год. ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що він позбавлений права керувати транспортним засобом, діючи умисно, всупереч постанови Буського районного суду Львівської області від 21.11.2025, яка набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, у встановлений вказаним судовим рішенням термін, умисно керував транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «ВАЗ 210990» з номерним знаком НОМЕР_1 , в с. Безброди Золочівського району Львівської області.
Крім того, 08.01.2026 року близько 18:00 год. ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що він позбавлений права керувати транспортним засобом, діючи умисно, всупереч постанови Буського районного суду Львівської області від 21.11.2025, яка набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, у встановлений вказаним судовим рішенням термін, умисно керував транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «ВАЗ 210990» з номерним знаком НОМЕР_1 , в с. Безброди Золочівського району Львівської області.
Крім цього, 04.04.2026 року о 18:33 год. ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що він позбавлений права керувати транспортним засобом, діючи умисно, всупереч постанови Буського районного суду Львівської області від 21.11.2025, яка набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, у встановлений вказаним судовим рішенням термін, умисно керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ 210990» з номерним знаком НОМЕР_1 , по вулиці Шашкевича в с. Кудирявці Золочівського району Львівської області, де був зупинений працівниками поліції на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_4  свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердивши розуміння ним пред`явленого обвинувачення та не оспорив наведених в обвинувальному акті фактичних обставин правопорушення, пояснивши, що він дійсно тричі керував автомобілем марки «ВАЗ 210990» з номерним знаком НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 1 рік, про що він був достовірно обізнаний, однак мусів їхати до тещі перевозити меблі. У вчиненому він щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати, оскільки зробив для себе відповідні висновки та продав вказаний автомобіль.
Ураховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, ним, як і іншими учасниками судового провадження не оспорюються обставини, викладені в обвинувальному акті та судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, повністю та об`єктивно доведена. Відтак, суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки він вищевказаними своїми діями скоїв умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим (ч. 1 ст. 382 КК України), згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним діяння, яке є нетяжким злочином, його наслідки, фактичні обставини кримінального провадження, мотиви та форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем свого проживання, є учасником бойових дій (посвідчення серія НОМЕР_2 від 26.07.2023 року). У вчиненому щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, що їх суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до вимог ст. 66 КК України. Обставини, які обтяжують покарання  ОСОБА_4 , у відповідності до норми ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
Відтак, ураховуючи наведене, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 382 КК України, що буде необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових правопорушень.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні, арешти не накладалися.
Цивільний позов не заявлено. 
Ураховуючи наведене та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд, - 

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень).
Копію цього вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. 
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя 	ОСОБА_1