СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м. Харків Справа № 920/1381/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Демідова П.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Лакіза В.В., при секретарі судового засідання Курило Є.П., розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вх.№494П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 12.02.2026 у справі № 920/1381/25

за позовом: Комунальної установи Полтавської обласної ради з експлуатації адміністративних будівель, м.Полтава,
до відповідача: Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, м. Суми, 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Управління майном обласної ради, м.Полтава, 
про визнання укладеними договорів та стягнення грошових коштів,

Представники учасників провадження у справі:
від скаржника: Чемерис В.М. (в режимі відеоконференції) – самопредставництво;
від позивача: Лисенко Ю.Ю. (в режимі відеоконференції) – самопредставництво;
від третьої особи: Грігорян А.Р. (в режимі відеоконференції) – самопредставництво.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальна установа Полтавської обласної ради з експлуатації адміністративних будівель, звернувся до Господарського суду Сумської області з позовною заявою до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, яке в подальшому перейменовано на Сумське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України про: визнання укладеним Договору №127 про відшкодування витрат за охоронні послуги адміністративної будівлі, розташованої за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 45-А між Комунальною Установою Полтавської обласної ради з експлуатації адміністративних та Східним міжрегіональним управління Міністерства юстиції; визнання укладеним Договору №131 про відшкодування витрат за охоронні послуги адміністративної будівлі, розташованої за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 45 між Комунальною Установою Полтавської обласної ради з експлуатації адміністративних будівель та Східним міжрегіональним управління Міністерства юстиції; стягнення зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Комунальної установи Полтавської обласної ради з експлуатації адміністративних будівель заборгованості на утримання орендованого майна, а саме послуги з охорони в розмірі 298 397,25 гривень.
Господарський суд Сумської області ухвалою від 02.10.2025 матеріали справи №920/1381/25 направив за підсудністю до Господарського суду Полтавської області.
Господарський суд Полтавської області ухвалою від 10.11.2025 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі; визначив справу розглядати у порядку загального позовного провадження; призначив підготовче засідання у справі.
Господарський суд Полтавської області (суддя О.С. Мацко) рішенням від 12.02.2026 (повне рішення складено 24.02.2026), з урахуванням ухвали від 24.02.2026, позовні вимоги задовольнив частково; стягнув з Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Комунальної установи Полтавської обласної ради з експлуатації адміністративних будівель заборгованість на утримання орендованого майна, а саме послуги з охорони в розмірі 298 397,25 грн; стягнув зі Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Комунальної установи Полтавської обласної ради з експлуатації адміністративних будівель 4 475,96 грн витрат по сплаті судового збору; в іншій частині позову відмовив.
Мотивуючи ухвалене рішення суд першої інстанції зазначив про неможливість укладення договорів про відшкодування витрат за охоронні послуги адміністративної будівлі з моменту набрання рішенням законної сили у редакції позивача, яка передбачає, що договір діє до 31.12.2025, оскільки такі умови договору визначають зобов`язання, які не існували раніше, а саме до дати набрання чинності рішенням суду про визнання договорів укладеними.
Суд також врахував, що позивачем не зазначено норму закону, нормативно-правового акту чи положення договору оренди, яка б прямо передбачала обов`язок у орендаря щодо укладення заявлених у позові договорів. При цьому, суд першої інстанції задовольнив вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за послуги з охорони в розмірі 298 397,25 грн. з огляду на те, що сторонами унормовано обов`язок орендаря забезпечувати охорону орендованого майна або по прямих договорах з відповідними спеціалізованими організаціями, або шляхом відшкодування орендодавцю понесених ним витрати згідно з виставленими рахунками та актами наданих послуг. Враховуючи, укладення орендарем прямого договору 13.06.2025 та заявлення позивачем суми відшкодування за період з 01.01.2025 по 12.06.2025, яка підтверджується відповідними актами та рахунками, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог. Відхиляючи посилання відповідача на те, що рішенням Господарського суду Сумської області від 17.08.2025 у справі №917/2243/24, яке набрало законної сили та стосується аналогічних правовідносин між сторонами, що виникли у 2024, відмовлено у позові, суд першої інстанції наголосив, що на відміну від даної справи, де підтверджено понесені витрати, в межах справи №917/2243/24 підставою для відмови у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача вартості послуг охорони стала відсутність виставлених рахунків та актів виконаних робіт, а також доказів їх направлення чи вручення відповідачу, що позбавило його та суд можливості перевірити безпосередньо факт надання послуг, правильність нарахування та строк його оплати.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Сумське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність рішення Господарського суду Полтавської області від 12.02.2026 вимогам законності та обґрунтованості, просить скасувати його у частині, яким позовні вимоги задоволено та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу заявник посилається на те, що: відповідач виконав свої зобов`язання, визначені пунктами 3.1 та 6.5 договорів оренди, уклавши відповідний договір безпосередньо з надавачем послуг охорони; умовами договору надання охоронних послуг № Пл-146/25, який укладений між позивачем та Управлінням поліції охорони в Полтавській області передбачено, що охороняється виключно майно замовника (позивача), не майно користувачів приміщення та у даному випадку відсутній сам предмет відшкодування витрат балансоутримувача, оскільки послуги охорони надавалися виключно відносно майна позивача-балансоутримувача; стверджуванні позивачем обставини щодо споживання відповідачем відповідних послуг в орендованих приміщеннях на заявлену суму покладають на позивача тягар доказування (обов`язок довести) факту та розміру спожитих відповідачем відповідних послуг у заявлених у спірних правовідносинах періодах, проте всупереч наведеному суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на охоронні послуги. Також, заявник наголошує, що суд першої інстанції фактично визнав, що договірні правовідносини щодо надання або компенсації охоронних послуг між сторонами не виникли, проте дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача вартості відповідних послуг, тобто, суд фактично створив нове грошове зобов`язання між сторонами, яке не передбачене укладеним між ними договором, не встановлене законом, не випливає з факту надання послуг відповідачеві.
27.03.2026 від позивача через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду Полтавської області від 12.02.2026 по справі №920/1381/25 залишити без змін, посилаючись на те, що: незалежно від укладення окремого договору, обов`язок відшкодування орендодавцю витрати згідно з виставленими рахунками та актами наданих послуг існує в межах договору оренди; суд першої інстанції вірно оцінив обставини справи та прийшов до законного й обґрунтованого висновку про те, що до моменту укладення прямого договору відповідачем зі спеціалізованою організацією на охорону об`єктів 13.06.2025 року, позовні вимоги про стягнення коштів послуг охорони за період 01.01.2025 - 12.06.2025 у сумі 298 397,25 грн підлягають задоволенню; доказами факту споживання послуг являється фактичне перебування приміщень під охороною (що доводиться рахунками та актами підрядної організації), понесеними Позивачем витратами на сплату відповідних послуг та відсутністю фактичних доводів відповідача щодо неотримання послуги; суд першої інстанції не створював нового зобов`язання, а правомірно застосував наслідки невиконання відповідачем існуючого договірного обов`язку та врахував фактичні обставини надання і споживання послуг.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2026, в порядку ст.32 Господарського процесуального кодексу України, для розгляду апеляційної скарги визначено склад колегії суддів: Демідова П.В. – головуючий суддя, Білоусова Я.О. – суддя, Лакіза В.В.– суддя.
Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 16.03.2026 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вх.№494П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 12.02.2026 у справі № 920/1381/25; призначив розгляд апеляційної скарги на 05 травня 2026; встановив учасникам справи термін до 30.03.2026 (включно) подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання та письмові пояснення з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження; витребував у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №920/1381/25.
Копія вказаної ухвали направлена до електронних кабінетів учасників провадження у справі.
Відповідно до ч.1 ст.285 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) судові рішення суду апеляційної інстанції вручаються (видаються або надсилаються) в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.
Частиною 6 ст.242 ГПК України, передбачено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. 
Згідно з довідками, сформованими в комп`ютерній програмі “Діловодство спеціалізованого суду” копія ухвали суду від 16.03.2026 доставлена до електронних кабінетів сторін та третьої особи 16.03.2026 о 18:50, 18:53 та о 18:54, у зв`язку з чим, враховуючи положення ч.6 ст.242 ГПК України, копія ухвали вважається врученою 17.03.2026. 
Отже, сторони та третя особа належним чином повідомлені про відкриття апеляційного провадження, дату, час та місце розгляду апеляційної скарги заявника.
23.03.2026 матеріали справи №920/1381/25 у 2 томах надійшли до Східного апеляційного господарського суду.
Від представників Комунальної установи Полтавської обласної ради з експлуатації адміністративних будівель та Управління майном обласної ради через підсистему "Електронний суд" надійшли заяви про участь у судових засіданнях у справі №920/1381/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису, які суд задовольнив частково ухвалою від 29.04.2026.
У зв`язку з перебування у відпустці судді Білоусової Я.О., яка входить до складу колегії суддів, відповідно до пункту 2.3.43.Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №920/1381/25.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2026 для розгляду апеляційної скарги визначено склад колегії суддів: Демідова П.В. – головуючий суддя, Крестьянінов О.О. – суддя, Лакіза В.В. – суддя.
Від представника Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України через підсистему "Електронний суд" надійшла заява про участь в режимі відеоконференції у судових засіданнях у справі №920/1381/25 поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису, яку суд задовольнив частково ухвалою від 04.05.2026.
Представник скаржника в судове засідання з`явився, брав участь у засіданні в режимі відеоконференції, підтримав подану апеляційну скаргу та наполягав на скасуванні рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині.
Представник позивача в судове засідання з`явилась, брала участь у засіданні в режимі відеоконференції, заперечувала проти поданої апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Представник третьої особи в судове засідання з`явилась, брала участь у засіданні в режимі відеоконференції, просила залишити рішення суду без змін.
Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.2). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4).
Переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційним господарським судом враховані обставини, встановлені судом першої інстанції про наступне.
05 березня 2025 року між Комунальною установою Полтавської обласної ради з експлуатації адміністративних будівель, як Орендодавцем/Балансоутримувачем (далі - Позивач) та Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції, як Орендарем, (далі - Відповідач), укладено договір №32 оренди приміщень в адмінбудівлі за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 45-А, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області (далі-Договір №32).
Відповідно до п.4.1 змінюваних умов Договору №32 об`єктом оренди є приміщення №№67, 39а загальною площею 123,57 кв.м., в тому числі корисна площа 74,80 кв.м., адміністративної будівлі за адресою: 36014, м.Полтава, вул.Соборності, 45-А.
Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2025 включно. Його дія поширюється, відповідно до частини 3 ст.631 ЦКУ, на відносини, що виникли з 01.01.2025 до 31.12.2025 включно (п.10.1 змінюваних умов Договору №32). 
Згідно з п.3.1. незмінюваних умов Договору №32 до складу орендної плати не входять витрати, понесені Орендодавцем за використані Орендарем комунальні послуги та витрати на утримання орендованого Майна (охоронні послуги, обслуговування ліфтів). Орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених із Орендодавцем та/або безпосередньо з постачальником комунальних послуг в порядку, визначеному пунктом 6.5 договору. Крім орендної плати, Орендар щомісячно відшкодовує Орендодавцю понесені ним витрати на утримання орендованого майна (послуги охорони, обслуговування ліфтів) на сплату комунальних послуг з водопостачання, водовідведення, постачання електроенергії, теплопостачання, вивезення твердих побутових відходів, тощо за встановленими тарифами по прямих договорах з відповідними спеціалізованими організаціями або відшкодовує Орендодавцю понесені ним витрати згідно з виставленими рахунками та актами наданих послуг.
Пунктом 6.5 Договору визначено, що разом з цим договором Орендодавець зобов`язаний надати Орендарю: для підписання два примірники договору про відшкодування витрат Орендодавця на утримання орендованого майна (охоронні послуги, обслуговування ліфтів) та витрат понесених Орендодавцем за використані Орендарем комунальні послуги, та/або перелік постачальників комунальних послуг, з якими необхідно укласти прямі договори на постачання послуг. Орендар зобов`язаний протягом десяти робочих днів з моменту отримання примірників договору про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна (охоронні послуги, обслуговування ліфтів) та надання комунальних послуг орендарю: підписати і повернути орендодавцю примірник договору; або подати орендодавцю обґрунтовані зауваження до сум витрат, які підлягають відшкодуванню Орендарем за договором. Орендар зобов`язаний протягом десяти робочих днів з моменту отримання від Орендодавця відповіді на свої зауваження, яка містить документальні підтвердження витрат, які підлягають відшкодуванню Орендарем, підписати і повернути Орендодавцю примірник договору. Орендар вживає заходів для укладення із вказаними постачальниками комунальних послуг договорів на постачання відповідних комунальних послуг протягом місяця з моменту підписання Договору. Орендар зобов`язаний надати Орендодавцю копії договорів, укладених із постачальниками комунальних послуг. Орендар здійснює охорону та належне утримання орендованих приміщень адмінбудівлі, при необхідності проводить поточний ремонт за рахунок власних коштів.
Відповідно до акту приймання-передачі приміщень адміністративної будівлі від 05.03.2025 за адресою: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 45-А Орендодавець передав, а Орендар прийняв 01.01.2025 року в строкове платне користування приміщення: №№ 67, 39а, загальною площею 123,57 кв.м, в тому числі корисна площа 74,80 кв.м. в адміністративній будівлі за адресою: 36014, м. Полтава, вул.Соборності,45-А.
03 квітня 2025 року між Управлінням майном обласної ради (Орендодавцем), Комунальною установою Полтавської обласної ради з експлуатації адміністративних будівель (Балансоутримувачем) та Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (Орендарем), укладено Договір №14 оренди приміщення в адміністративній будівлі за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 45 (далі-Договір №14).
Відповідно до Договору №14 від 05.03.2024 та Акту приймання-передачі приміщень адміністративної будівлі за адресою: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 45, від 03 квітня 2025 року, Відповідачу надані в оренду приміщення №№109-112, 118, 119, 133, 134, 312-321, 346а, загальною площею 620,77 кв.м., в тому числі корисна площа 399,40 кв.м. адміністративної будівлі за адресою: 36014, м. Полтава, вул.Соборності, 45, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області.
Відповідно до п.4.1 змінюваних умов Договору №14 об`єктом оренди є приміщення №№109-112, 118, 119, 133, 134, 312-321, 346а загальною площею 620,77 кв.м., в тому числі корисна площа 399,40 кв.м., адміністративної будівлі за адресою: 36014, м.Полтава, вул.Соборності, 45.
Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2025 включно. Дія договору, відповідно до частини 3 ст.631 ЦКУ, поширюється на відносини, що виникли з 01.01.2025 до 31.12.2025 включно (п.10.1 змінюваних умов Договору №14). 
Інші умови та пункти договору № 14 тотожні за змістом умовам договору № 32.
Обґрунтовуючи позов, Позивач зазначає, що листом від 23.01.2025 №01-10/101 на адресу Відповідача було направлено ряд договорів на підпис, у тому числі відповідний проект Договору №127 про відшкодування витрат за охоронні послуги адміністративної будівлі, розташованої за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 45 -А, в двох примірниках та проект Договору № 131 про відшкодування витрат за охоронні послуги адміністративної будівлі, розташованої за адресою: м. Полтава, вул. Соборності,45 в двох примірниках, які Відповідачем не підписано; натомість надано відповідь листом від 19.02.2025, на який позивач, в свою чергу, також надав відповідь листом від 06.03.2025.
Умовами проекту Договору №131 про відшкодування витрат за охоронні послуги адміністративної будівлі, розташованої за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 45, є:
- п. 1.1 проекту - предметом договору є відшкодування Орендарем витрат, які поніс Балансоутримувач, за надані Орендарю охоронні послуги в адміністративній будівлі, розташованій за адресою: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 45;
- п.1.2. проекту - Орендар відшкодовує Балансоутримувачу витрати на охоронні послуги (далі послуги) пропорційно до загальної орендованої площі 620,77 м.кв. 
- п. 2.1. проекту - вартість відшкодування витрат на послуги на 2025 рік складає: 441 000 грн з ПДВ;
- п. 2.2. проекту - оплату витрат за користування охоронними послугами Орендаря проводить Балансоутримувач. Орендар здійснює відшкодування витрат за охоронні послуги Балансоутримувачу на підставі рахунку та акту наданих послуг;
- п. 5.1. проекту - Договір набуває чинності з моменту підписання Сторонами і у відповідності до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України діє з 01 січня 2025 до 31.12.2025 в частині надання послуг, а в частині розрахунків - до повного виконання умов цього договору.
Умовами проекту Договору №127 про відшкодування витрат за охоронні послуги адміністративної будівлі, розташованої за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 45 А, є:
- п. 1.1 проекту - предметом договору є відшкодування Орендарем витрат, які поніс Балансоутримувач, за надані Орендарю охоронні послуги в адміністративній будівлі, розташованій за адресою: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 45 А.;
- п.1.2. проекту - Орендар відшкодовує Балансоутримувачу витрати на охоронні послуги (далі послуги) пропорційно до загальної орендованої площі 123,57 м.кв. 
-п. 2.1. проекту - вартість відшкодування витрат на послуги на 2025 рік складає: 228000 грн;
- п. 2.2. проекту - оплату витрат за користування охоронними послугами Орендаря проводить Балансоутримувач. Орендар здійснює відшкодування витрат за охоронні послуги Балансоутримувачу на підставі рахунку та акту наданих послуг;
- п. 5.1. проекту – Договір набуває чинності з моменту підписання Сторонами і у відповідності до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України діє з 01 січня 2025 до 31.12.2025 в частині надання послуг, а в частині розрахунків - до повного виконання умов цього договору.
Обґрунтовуючи свою позицію, Позивач зазначає, що ним проведено закупівлю охоронних послуг адміністративних будинків за адресою: вулиця Соборності, 45; вулиця Соборності. 45А, у м. Полтаві.
01.01.2025 між Комунальною установою Полтавської обласної ради з експлуатації адміністративних будівель (замовник) та Управлінням поліції охорони в Полтавській області (учасник, охорона) укладено договір №Пл-146.
Згідно з умовами цього Договору, Замовник передає, а Учасник приймає під спеціалізовану постову охорону Об`єкт №1 та №2 (далі – Об`єкти) визначений в Додатку №1 до цього Договору, з усім майном, що знаходиться в ньому, здійснює спеціалізовану постову охорону Об`єктів, шляхом виставлення охоронних постів, обладнаних технічними засобами охорони, засобами тривожної сигналізації і спостереження окремих приміщень Об`єктів в дні і години, Додатку №2 до цього Договору. Учасник здійснює фізичну охорону Об`єктів, крім того забезпечує засоби охоронної - тривожної сигналізації з підключенням такої сигналізації на пульт централізованої охорони Учасника та при необхідності забезпечує виїзд мобільної групи швидкого реагування Учасника на відповідний Об`єкт після спрацювання охоронної сигналізації в період часу: до 5 хвилин на Об`єктах згідно Додатку №1 до цього Договору, тощо.
Також Позивач зазначає, що він щомісяця сплачував за надані охоронні послуги згідно цього Договору, що підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків з контрагентом Управлінням поліції охорони в Полтавській області (арк. справи 74, том 1).
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що оскільки договори про відшкодування витрат за охоронні послуги з боку Відповідача не підписані, а також не відшкодовано Відповідачем вартість понесених Позивачем витрат на охорону приміщень, які перебувають в оренді у Відповідача (до моменту укладення відповідних договорів на охорону самим відповідачем, що відбулося у червні 2025), Позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідач заперечуючи проти заявлених позовних вимог зазначив, що виконав свої зобов`язання, визначені пунктами 3.1 та 6.5 договорів оренди, уклавши відповідний договір безпосередньо з надавачем послуг охорони та прямий припис про обов`язок укладення відповідачем договору, який позивач в даному випадку просить визнати укладеним в судовому порядку, чинне законодавство не містить. Також, відповідач зауважив про відсутність предмету відшкодування витрат балансоутримувача, оскільки послуги охорони надавались виключно відносно майна позивача-балансоутримувача.
Третя особа зазначила, що відмова в підписанні договорів не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку виконання зобов`язань, закріплених у договорах оренди, зокрема щодо укладення договорів про відшкодування витрат на охоронні послуги.
За результатами розгляду заявлених вимог суд першої інстанції ухвалив рішення, яким частково задовольнив позовні вимоги, з мотивів, викладених в рішенні. 
Зі змісту доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу вбачається, що сторонами не оскаржується рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог про визнання укладеними договорів про відшкодування витрат за охоронні послуги адміністративної будівлі за адресою м. Полтава, вул. Соборності, 45А та м. Полтава, вул. Соборності, 45 у редакції, наданій Позивачем. Відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості на утримання орендованого майна, а саме послуги з охорони в розмірі 298 397,25грн, тобто в решті судове рішення не оскаржується учасниками справи. 
З урахуванням викладеного, рішення Господарського суду Полтавської області від 12.02.2026 у справі №920/1381/25 переглядається судом апеляційної інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Надаючи кваліфікацію спірним правовідносинам в частині, яка оскаржується, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
За договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату (ст.978 ЦК України).
Організаційно-правові принципи здійснення господарської діяльності у сфері надання послуг з охорони власності та громадян визначаються Законом України «Про охоронну діяльність».
Згідно з ст.1 Закону України «Про охоронну діяльність» охорона майна та фізичних осіб забезпечується персоналом охорони шляхом здійснення таких заходів: 1) використання пунктів централізованого спостереження, технічних засобів охорони, транспорту реагування, службових собак; 2) контроль за станом майнової безпеки об`єкта охорони; 3) запобігання загрозам особистій безпеці фізичної особи, яка охороняється; 4) реагування в межах наданих законом повноважень на протиправні дії, пов`язані з посяганням на об`єкт охорони (ст.6 Закону України «Про охоронну діяльність»).
Частинами 1, 3 ст.8 Закону України «Про охоронну діяльність»  передбачено, що суб`єкт охоронної діяльності надає послуги з охорони на підставі договору, укладеного із замовником у письмовій формі відповідно до законодавства. Замовник послуг з охорони майна зобов`язаний надати суб`єкту охоронної діяльності для ознайомлення оригінали документів або завірені в установленому порядку їх копії, що підтверджують його право володіння чи користування майном на законних підставах, охорона якого є предметом договору, а також правомірність знаходження такого майна, транспортного засобу чи особи у визначеному місці охорони.
З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2025 позивачем укладено договір з Управлінням поліції охорони в Полтавській області, яким сторони погодили надання послуг з охорони за місцем знаходження адміністративних будинків за адресами вул.Соборності, 45 та 45А, м.Полтава, що включає виставлення охоронних постів, обладнання технічними засобами охорони, засобами тривожної сигналізації і спостереження окремих приміщень об`єктів в дні і години, вказані в додатках до договору. Умовами договору передбачено, що Управління здійснює централізовану охорону майна замовника в цілому шляхом забезпечення його цілісності та збереження у період знаходження майна під охороною, а також зокрема забезпечує контроль і дотримання пропускного режиму на об`єктах.
Матеріали справи містять копії актів прийому-здачі наданих послуг за вказаним договором за січень-червень 2025, рахунків-фактури та платіжних інструкцій, які підтверджують надання та оплату послуги з охорони орендованих приміщень.
За умовами договорів оренди, укладених зі скаржником вбачається, що орендар щомісячно відшкодовує орендодавцю понесені ним витрати на утримання орендованого майна, зокрема на охоронні послуги, які не входять до складу орендної плати, при цьому понесення вказаних витрат орендарем може здійснюватися по прямих договорах з відповідними спеціалізованими організаціями або шляхом відшкодування їх орендодавцю згідно з виставленими рахунками та актами наданих послуг. 
Як вбачається з матеріалів справи 23.01.2025 позивач направив на адресу відповідача лист №01-10/101 з примірниками договорів оренди та про відшкодування витрат, в тому числі за охоронні послуги. У відповідь на вказаний лист відповідач зазначив, що укладанню договорів відшкодування витрат передує укладення договору оренди; а також просив надати калькуляцію (специфікацію) розрахунків витрат за користування тепломережею і т.д. для прийняття рішення щодо укладання договір відшкодування витрат (лист № 6312/3386-23-25/15.1 від 19.02.2025). Згідно з листом №01-10/300 від 06.03.2025, позивачем направлено відповідачу орієнтовні розрахунки по запитуваних послугах, в т.ч. – послугах охорони у адміністративних будівлях. Зі змісту листа №01-10/364 від 31.03.2025, договори відшкодування витрат на охоронні послуги №127 та №131 не були підписані відповідачем та повернуті позивачу, у зв`язку з чим було здійснено повторне нагадування про необхідність їх підписання. Однак зазначені договори не підписано збоку відповідача та 13.06.2025 між відповідачем та ТОВ “Антарес 3000” було укладено договір №710 про надання послуг централізованого спостереження, реагування та обслуговування систем охоронної і тривожної сигналізації, встановлених на об`єктах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та його структурних підрозділів на 2025 рік у Полтавській області.
Згідно з умовами п.5.1 вказаного договору строк надання послуг 16 червня 2025 по 31 грудням 2025 року, тобто прямий договір укладений заявником зі спеціалізованою організацією щодо орендованого майна 13.06.2025 та послуги з охорони за вказаним договором здійснюються з 16.06.2025 року, одночасно договори оренди укладені між сторонами поширюються на відносини, що виникли з 01.01.2025 до 31.12.2025 включно, що свідчить про відсутність у відповідача прямого договору на надання охоронних послуг у період з 01.01.2025 по 12.06.2025 та наявність підстав для відшкодування послуг з охорони орендодавцю, в умовах підтвердження виставленими рахунками та актами наданих послуг, що прямо передбачено абз.3 п.3.1 договорів оренди.
В матеріалах справи наявні докази направлення на адресу скаржника актів здавання-приймання послуг на відшкодування витрат охорони приміщень та рахунків-фактури за період січень-червень 2025, факт отримання вказаних документів не заперечується скаржником. При цьому, підписані примірники актів відповідачем на адресу позивача не повернуто, мотивованих причин для відмови – не надано, оплату не здійснено.
З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем заявлено до стягнення суму заборгованості в розмірі 298 397,25грн – за період з 01.01.2025 по 12.06.2025, з них: заборгованість за охоронні послуги за майно, орендоване по договору №32 – 101 539, 85 грн, по договору №14 – 196 857,40 грн. (детальний розрахунок по кожному приміщенню – а.с.38,39, том 1, механізм нарахування та орієнтовні розрахунки було надано відповідачу листом від 06.03.2025р., додаток №1, п.4 – а.с.48, том 1). Вказаний розрахунок є арифметично вірним.
Виходячи з викладеного, враховуючи, що понесені витрати позивача на охоронні послуги, підтверджуються наявними в матеріалах справи документами, та в період з 01.01.2025 по 12.06.2025 скаржником не було укладено прямий договір на надання послуг охорони, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Доводи скаржника щодо того, що ним виконано свої зобов`язання, визначені пунктами 3.1 та 6.5 договорів оренди шляхом укладення відповідного договору безпосередньо з надавачем послуг охорони 13.06.2025 ніяким чином не спростовують факту відсутності такого договору у період з 01.01.2025 по 12.06.2025 та наявність доказів в підтвердження понесення позивачем витрат на охоронні послуги в зазначений період, а також не скасовують обов`язку відшкодувати підтвердженні витрати відповідно до умов договору оренди.
Посилання скаржника на те, що згідно з умовами договору надання охоронних послуг № Пл-146/25, який укладений між позивачем та Управлінням поліції охорони в Полтавській області передбачено охорону виключно майна замовника (позивача), але не майна користувачів приміщення, що на його думку, свідчить про відсутність самого предмету відшкодування витрат балансоутримувача, оскільки послуги охорони надавалися виключно відносно майна позивача-балансоутримувача є безпідставними, оскільки орендоване скаржником майно згідно з договором №Пл-146 від 01.01.2025 перебувало під охороною та послуги з охорони надавались щодо адміністративних будівель в цілому разом з усім майном, що знаходиться в ньому, такі послуги за своєю правовою природою, споживаються в процесі їх надання всіма користувачами відповідної будівлі, та не можуть надаватись виключно замовнику послуг, в умовах оренди відповідного майна іншими особами.
Також, заявник наголосив, що суд першої інстанції фактично визнав, що договірні правовідносини щодо надання або компенсації охоронних послуг між сторонами не виникли, проте дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача вартості відповідних послуг, тобто, суд фактично створив нове грошове зобов`язання між сторонами, яке не передбачене укладеним між ними договором, не встановлене законом, не випливає з факту надання послуг відповідачеві. Однак, вказане твердження спростовується умовами договору оренди, яким передбачено, що відшкодування витрат на утримання майна здійснюється згідно з виставленими рахунками та актами, які, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалам справи щомісячно направлялись відповідачу та підтверджують розмір понесених позивачем витрат за охоронні послуги. 
Колегія суддів зауважує, що свідоме ігнорування відповідачем отриманих ним договорів про відшкодування витрат на охоронні послуги орендованого майна, в умовах підтвердження своєчасного направлення їх позивачем та понесених витрат останнього на охорону орендованих адмінбудівель не звільняє скаржника від обов`язку відшкодувати спожиті послуги на підставі ч. 3 п.3.1 договору (ів) оренди.
Судова колегія нагадує, що у відповідності до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав зазначених вимог, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.
В ході судового розгляду відповідачем не доведено факт відсутності охорони об`єктів, які знаходились в його користуванні на підставі договорів оренди, а отже безпідставне ухилення від укладання договорів про відшкодування витрат на охоронні послуги об`єктів, відсутність самостійного врегулювання питання охорони об`єктів до 16.06.2025 року свідчать про порушення зобов`язань відповідача за договорами оренди та про зловживання з боку останнього та є підставою для застосування ч. 3 п.3.1 договорів оренди та ст. 611 ЦК України. 
Судова колегія зауважує, що зроблені за результатами розгляду справи висновки не суперечать правовим висновкам, викладеним у постановах Верховного суду від 01.06.2021 у справі №916/770/19 та від 07.06.2022 у справі №911/27/21, на які посилається скаржник, з огляду на наступне. 
У справі №916/770/19 Верховний суд наголосив, що суди дійшли передчасних висновків про часткове задоволення вимог за відсутності в матеріалах справи понесених витрат та обсягу спожитих послуг. Разом з тим в межах справи №917/1381/25 матеріали справи містять докази понесених витрат на охоронні послуги (копії актів прийому-здачі наданих послуг за вказаним договором за січень-червень 2025, рахунків-фактури та платіжних інструкцій, які підтверджують оплату послуги з охорони орендованих приміщень), а також докази направлення відповідачу (актів здавання-приймання послуг на відшкодування витрат охорони приміщень та рахунків-фактури за період січень-червень 2025, факт отримання вказаних документів не заперечується скаржником), що свідчить про відсутність підстав вважати про передчасність висновків для стягнення заборгованості.
Щодо постанови Верховного суду у справі №911/27/21 від 07.06.2022, в якій він зазначив, що за відсутності доказів факту надання/отримання та розміру послуги отриманої орендарем обов`язок з її оплати не виникає та визначальним є факт споживання відповідної послуги, колегія судів наголошує, що в межах справи №917/1381/25 факт користування орендованими приміщеннями, які перебувають під охороною є доведеним, як і встановлено розмір наданих послуг, які підлягають відшкодуванню, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що у орендаря не виникло обов`язку з відшкодування послуги охорони.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про невідповідність ухваленого судом першої інстанції рішення вимогам законності та обґрунтованості під час його прийняття не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції належним чином досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вх.№494П) не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Полтавської області від 12.02.2026 у справі № 920/1381/25 підлягає залишенню без змін.
Враховуючи, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання залишається за скаржником.
Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вх.№494П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 12.02.2026 у справі № 920/1381/25 - залишити без задоволення.
2.Рішення Господарського суду Полтавської області від 12.02.2026 у справі № 920/1381/25 - залишити без змін.
3.Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 05.05.2026.

Головуючий суддя П.В. Демідова

Суддя О.О. Крестьянінов 

Суддя В.В. Лакіза