ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/24330/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року (головуючий суддя Горбалінський В.В.) 
в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідачів: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 25.08.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідачів: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (відповідач-2), просив суд:
-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №047050032845 від 25.07.2025 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи ОСОБА_1 з 26.07.1993 року по 02.01.1994 року, з 14.04.1994 року по 28.02.1999 року, з 05.02.2004 року по 03.04.2014 року в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського»;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу період навчання ОСОБА_1 у Дніпродзержинському металургійному коледжі з 01.09.1991 року по 30.05.1994 року;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період навчання ОСОБА_1 у Дніпродзержинському металургійному коледжі з 01.09.1991 року по 30.05.1994 року;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції закону від 05.11.1991 року №1788-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 у справі №1- 5/2018 (764/15) та з урахуванням пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи ОСОБА_1 з 26.07.1993 року по 02.01.1994 року, з 14.04.1994 року по 28.02.1999 року, з 05.02.2004 року по 03.04.2014 року в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» та періоду навчання ОСОБА_1 у Дніпродзержинському металургійному коледжі з 01.09.1991 року по 30.05.1994 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських та інших документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 року позов – задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління пенсійного фонду України у Київській області №047050032845 від 25.07.2025 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи ОСОБА_1 з 26.07.1993 року по 02.01.1994 року, з 14.04.1994 року по 28.02.1999 року, з 05.02.2004 року по 03.04.2014 року в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського».
Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу та пільгового стажу період навчання ОСОБА_1 у Дніпродзержинському металургійному коледжі з 01.09.1990 року по 30.05.1994 року.
Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду у цьому рішенні.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська область, м. Фастів, вул. Андрія Саєнко, 10, код ЄДРПОУ 22933548) у розмірі 968,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 (Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Вказує, що Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 25.07.2025 за № 047050032845 Позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 1 з огляду на те, що у останнього відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії. Страховий стаж особи становить 22 рок 8 місяців 21 днів. Пільговий стаж відсутній. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: період навчання за дипломом від 30.05.1994 НОМЕР_2 , оскільки відсутня дата початку навчання. Для зарахування періоду навчання необхідно надати уточнюючу довідку з навчального закладу про період і форму навчання. Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, якщо у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, регулюються Законом України № 1058-IV. Основою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є: - наявність професії і виробництва в Списках № 1 і № 2; - зайнятість робітника на роботах, передбачених Списками № 1 або № 2, не менше 80% робочого часу, встановленого для цього виробництва; - підтвердження шкідливих умов праці робітника безпосередньо на робочому місці за результатами атестації. Згідно із п. 4 Порядку № 442 та п. п. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації. Таким чином, підстав для зарахування вище зазначених спірних періодів роботи до пільгового стажу за Списком № 2 немає, оскільки у зазначений період атестація вищезазначеного робочого місця у передбаченому законодавством порядку і строки підприємством не проведена. Враховуючи вище наведене дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідають чинному законодавству. Враховуючи зазначене, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 у справі № 160/24330/25 за позовом ОСОБА_1 винесено з порушенням норм матеріального права, що є підставою для його скасування та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.
Згідно статті 309 КАС апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Враховуючи, що у період з 06.04.2026 до 10.04.2026 головуючий суддя Дурасова Ю.В. брала участь у онлайн-підготовці суддів апеляційних адміністративних судів згідно Календарного плану підготовки суддів для підтримання кваліфікації на 2026 рік, також у період з 14.04.2026 до 15.04.2026 головуючий суддя Дурасова Ю.В. перебувала у відрядженні, що унеможливило розгляд справи у визначений ч. 1 ст. 309 КАС України строк.
При цьому, в період з 04.05.2026 року по 19.05.2026 року колегія суддів у складі Дурасової Ю.В, Божко Л.А., Лукманової О.М. перебувала у черговій щорічній відпустці, тому постанова у цій справі приймається в перші дні після виходу колегії суддів з чергової відпустки.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що позивач 16.07.2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зазначена заява позивача за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №047050032845 від 25.07.2025 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком.

У рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №047050032845 від 25.07.2025 року зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання за дипломом від 30.05.1994 НОМЕР_2 , оскільки відсутня дата початку навчання. Для зарахування періоду навчання необхідно надати уточнюючу довідку з навчального закладу про період і форму навчання. 
Періоди роботи позивача з 26.07.1993 року по 02.01.1994 року, з 14.04.1994 року по 28.02.1999 року, з 05.02.2004 року по 03.04.2014 року в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського» не зараховані пенсійним органом до пільгового стажу за Списком №1, що підтверджується змістом Форми РС-право.
Позивач вважає протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 25.07.2025 року № 047050032845 про відмову позивачу у призначенні пенсії.
Суд першої інстанції позов задовольнив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із преамбулою Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. № 1058-IV цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок № 637).
Відповідно до п. 1 зазначеного Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. В довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Суд апеляційної інстанції бере до уваги, що в рішенні відповідача-2 від 25.07.2025 року № 047050032845 про відмову позивачу у призначенні пенсії зазначено, що за доданими документами до страхового стажу позивача не зараховано період навчання за дипломом від 30.05.1994 НОМЕР_2 , оскільки відсутня дата початку навчання.
Відповідно до п. 8 Порядку № 637, час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання. 
При відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.
Таким чином, зі вказаного Порядку вбачається, що при відсутності у дипломі особи відомостей часу навчання, приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.
Згідно з пунктом "д" частини 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" № 103/98-ВР від 10.02.1998 (чинний час навчання позивача у Донецькому гірничому технікумі імені Є.Т. Абакумова) час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
За змістом ст. 17 Закону № 103/98-ВР, професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійній (професійно-технічній) освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.
Статтею 18 Закону № 103/98-ВР визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: 
професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.
За положенням ст. 3 Закону № 103/98-ВР, професійна (професійно-технічна) освіта є складовою системи освіти України. Професійна (професійно-технічна) освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти.
Професійне (професійно-технічне) навчання - складова професійної (професійно-технічної) освіти. 
Професійне (професійно-технічне) навчання передбачає формування і розвиток професійних компетентностей особи, необхідних для професійної діяльності за певною професією у відповідній галузі, забезпечення її конкурентоздатності на ринку праці та мобільності, перспектив її кар`єрного зростання впродовж життя.
Відповідно до ст. 5 Закону № 103/98-ВР, професійна (професійно-технічна) освіта здобувається громадянами України в державних і комунальних закладах професійної (професійно-технічної) освіти безоплатно, за рахунок держави, а у державних та комунальних акредитованих вищих професійно-технічних навчальних училищах та центрах професійної освіти - у межах державного та/або регіонального замовлення безоплатно, на конкурсній основі.
Згідно ст. 19 Закону № 103/98-ВР, заклади професійної (професійно-технічної) освіти незалежно від форм власності та підпорядкування розпочинають діяльність, пов`язану з підготовкою кваліфікованих робітників та наданням інших освітніх послуг, після отримання ліцензії. Ліцензія видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Отже, вказаною нормою передбачено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.
Аналогічний висновок щодо зарахування періоду навчання позивача в технікумі до пільгового стажу міститься в постанові Верховного Суду від 04.03.2020 по справі №367/945/17.
Таким чином, період навчання може бути зараховано не лише до загального трудового стажу, а і у стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників. 
Умовами такого зарахування визначено зарахування на роботу за набутою професією у строк, що не перевищує трьох місяців між днем закінчення навчання і днем зарахування на таку роботу.
За правилами пункту 8 Порядку № 637, час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання. 
При відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.
Матеріалами справи підтверджується, що під час навчання позивач був прийнятий на роботу на посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (26.07.1993 року позивач прийнятий підручним вальцівника стану гарячої прокатки 4 розряду для проходження виробничої практики в Дніпровський ордена Леніна металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського (розпорядження від 13 липня 1993 року №440).
Отже, законодавець передбачав можливість зарахування до страхового та пільгового стажу періоду навчання і визначив для цього певні умови та порядок.
При цьому, в рішенні відповідач-2 вказав на відсутність підстав для зараховування до страхового стажу позивача період його навчання, оскільки відсутня дата початку навчання.
З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
В матеріалах справи міститься довідка №37 від 21.08.2025 року, видана Придніпровським металургійним фаховим коледжем Міністерства освіти і науки України, згідно якої вбачається період навчання позивача у Дніпродзержинському металургійному коледжі на денному відділенні з 01.09.1990 по 29.06.1994.
Отже, дата початку навчання підтверджена вказаною довідкою та не спростована відповідачем.
Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці чи інших офіційних документах.
Відповідний правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 21.02.2018 року по справі № 687/975/17.
Як наслідок, за наявності довідки №37 від 21.08.2025 року, що видана Придніпровським металургійним фаховим коледжем Міністерства освіти і науки України, спростовуються доводи відповідача про відсутність підстав для зарахування періоду навчання позивача до страхового та пільгового стажу.
Щодо записів про трудову діяльність в трудовій книжці позивача та зарахування їх до пільгового стажу за Списком №1, суд апеляційної інстанції зазначає про таке.
З копії трудової книжки серії НОМЕР_3 та вкладишу до трудової книжки НОМЕР_4 встановлено, що позивач працював:
- з 26.07.1993 року по 02.01.1994 року - підручним вальцівника стану гарячої прокатки 4 розряду для проходження виробничої практики в Дніпровський ордена Леніна металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського;
- з 14.04.1994 року по 28.02.1999 року - підручним вальцівника стану гарячої прокатки 4 розряду залізопрокатного цеху в Дніпровський ордена Леніна металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського та вальцівником стану гарячої прокатки 5 розряду;
- з 05.02.2004 року по 03.04.2014 року - вальцівником стану гарячої прокатки 4, 5, 6 розряду залізопрокатного цеху в акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського»; ковшовим 5 розряду конвертерного цеху; вогнетривником (гаряча ділянка робіт) 5 розряду конвертерного цеху; розливальником сталі 5,6 розряду конвертерного цеху.
Протягом вказаного періоду роботи позивача діяв Список №1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.
Згідно вказаного Списку №1: посади – Підручні вальцювальників станів гарячої прокатки (1030300а-16750), Вальцювальники станів гарячого прокату труб (1030400а-11344), Ковшові (1110100а-12815), Вогнетривники, зайняті на гарячих роботах (1030100а-15416), Розливальники сталі (1030200а-17627) є такими, що підтверджують право на достроковий вихід на пенсію за віком на пільгових умовах через безпосередню зайнятість на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці. 
Втім, відповідач зазначає, що відсутній розрахунок стажу роботи позивача для призначення пенсії за Списком № 1.
З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Записи про трудову діяльність в трудовій книжці зроблені чітко, зрозуміло та без будь-яких виправлень та неточностей, відсутні ознаки підчисток та підробок.
Матеріали справи не містять доказів (відповідачами не надано), що позивач працював не повний робочий день на роботах з шкідливими і важкими умовами праці.
Підстав для не зарахування періодів роботи, що зазначені в трудовій книжці позивача, суд апеляційної інстанції не знайшов.
Не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні періодів роботи до пільгового стажу доводи, що зазначені в рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №047050032845 від 25.07.2025 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці та відповідних довідок, матеріали справи не містять.
Оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, то записи трудової книжки підлягають врахуванні при призначенні пенсії.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що відповідач-2 безпідставно та протиправно не взяв до уваги при обрахуванні стажу роботи позивача вищезазначені періоди роботи позивача при призначенні пенсії за Списком №1.
При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що записи трудової книжки позивача не викликають сумніву щодо роботи позивача. 
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що відповідачем-2 (Головним управлінням пенсійного фонду України у Київській області) протиправно не зараховано позивачу до пільгового стажу періоди: 
навчання з 01.09.1991 року по 30.05.1994 року; 
роботи з 26.07.1993 року по 02.01.1994 року, з 14.04.1994 року по 28.02.1999 року, з 05.02.2004 року по 03.04.2014 року в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського».
Право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах підлягає захисту в судовому порядку.
Відсутність посилання чи неточності записів у первинних документах по обліку трудового стажу, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача.
Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських та інших документів на підприємстві.
Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління пенсійного фонду України у Київській області №047050032845 від 25.07.2025 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що оскільки заява позивача про призначення пенсії розглянута в порядку екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, то саме на цю особу (відповідач-2) покладається обов`язок щодо повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії на пільгових умовах та зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи позивача з 26.07.1993 року по 02.01.1994 року, з 14.04.1994 року по 28.02.1999 року, з 05.02.2004 року по 03.04.2014 року в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського», а також зарахування до страхового стажу в пільговому обчисленні періоду навчання позивача у Дніпродзержинському металургійному коледжі з 01.09.1990 року по 30.05.1994 року,
Суд першої інстанції поклав на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідні обов`язки, що не відповідає вимогам пенсійного законодавства.
Як наслідок, в частині задоволення позовних вимог щодо відповідача-1 (Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, та в цій частині у задоволенні позову слід відмовити.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що при повторному розгляді заяви позивача про призначення пенсії, суб`єкт владних повноважень не може покладатися на свої висновки, які були спростовані судом в ході розгляду справи.
В силу ч.2 ст. 9, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції виходить за межі позовних вимог та за межі апеляційної скарги та покладає на Головне управлінням Пенсійного фонду України у Київській області вищезазначене зобов`язання.
Суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини справи та припустився помилкових висновків, поклавши вищезазначені обов`язки на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині покладення на відповідача-1 (Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) вищезазначених обов`язків.
Отже, в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Також колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в мотивувальній частині рішення суду судом першої інстанції зазначено обставини щодо роботи особи  ОСОБА_2 , що не є учасником даної справи.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції частково не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для часткового врахування судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі.
Доводи апеляційної скарги частково спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його часткового скасування.
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
Керуючись ст.241-245, 250, 311, 316, 217, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 року – скасувати в частині задоволених вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та в цій частині в задоволенні позову - відмовити.
Позовні вимоги задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Київській області повторно розглянути заяву  ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з урахуванням висновків, що викладені у цьому рішенні щодо:
зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи ОСОБА_1 з 26.07.1993 року по 02.01.1994 року, з 14.04.1994 року по 28.02.1999 року, з 05.02.2004 року по 03.04.2014 року в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського», 
зарахування до страхового стажу на пільгових умовах періоду навчання ОСОБА_1 у Дніпродзержинському металургійному коледжі з 01.09.1990 року по 30.05.1994 року.
В іншій частині рішення суду першої інстанції - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко