Єдиний унікальний номер судової справи 206/2134/26
Номер провадження 3/201/1283/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року суддя Соборного районного суду міста Дніпра Ополинська І.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Ради адвокатів Київської області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , працюючу керівником апарату Самарського районного суду міста Дніпра (код ЄДРПОУ 05383394) за адресою: м. Дніпро, вул. Електрична, буд. 1-А., 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративного протоколу серії КС № 00866 від 18 березня 2026 року, відповідно до ст. 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», 15.01.2026 року адвокат Бойко Є.В. засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» системи ЄСІТС звернувся з адвокатським запитом до Самарського районного суду міста Дніпра.
Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» керівники підприємст, установ, організацій, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
Тому керівник апарату Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 зобов`язана була своєчасно надати інформацію у відповідь на адвокатський запит адвоката або аргументовано відмовити в наданні інформації, у разі якщо доступ до такої інформації обмежений.
Таким чином, останнім днем строку для надання відповіді на адвокатський запит було 21.01.2026 рку.
Проте, у встановлений чинним законодавством строк, адвокат Бойко Є.В. відповіді на адвокатський запит від керівника апарату Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 – не отримав. 
Отже, в діях керівника апарату Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, а саме – неявоєчасне надання інформації на адвокатський запит.
Правопорушення вчинене 22 січня 2026 року за адресою: м. Дніпро, вул. Електрична, буд. 1-а.

14 квітня 2026 року протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшов до Самарського районного суду міста Дніпра.
Постаною Самарського районного суду міста Дніпра від 15 квітня 2026 року матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП направлено до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності та направлення справи про адміністративне правопорушення з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2026 року матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 212-3 КупАП направлено до Соборного районного суду міста Дніпра для розгляду по суті.
27 квітня 2026 року матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП надійши до Соборного районного суду міста Дніпра.

01 травня 2026 року до канцелярії суду від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, які зареєстровані в автоматизованій системі документообігу суду за вхідним № ЕП-3050/26-Вх.
В поданих до суду поясненнях ОСОБА_1 просила справу про адміністративне правопорушення розглянути за її відсутності та неможливість прибуття до суду у зв`язку із великим навантаженням на роботі, а також виклала свою правову позицію щодо складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення. Вважала, що справа про адміністративне правпорушення підлягає закриттю з підстав відсутності в її діях складу інкримінованого правопорушення, оскільки у зв`язку з об`єктивними організаційними обставинами, зокрема, відсутністю працівників апарату суду в канцеляріях (кадровий дефіцит), постійні обстріли, відключення електроенергії тощо, підготовка та надання відповідей у строки є неможливою, та надаються у найкоротші терміни в порядку черговості. Зауважила на тому, що справа № 206/4344/25 направлена до Дарницького районного суду міста Києва, по ній вікрито провадження 09.02.2026 року, про що надано відповідь адвокату Бойко Є.В.  

Враховуючи положення, ч. 2 ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідлаьності за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, письмові пояснення ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та письмові пояснення ОСОБА_1 , суддя приходить до таких висновків.
Згідно з фактичними обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії КС № 00866 від 18.03.2026 року скаладеного стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, інкриміноване останній адміністративне правопорушення вчинене 22 січня 2026 року Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст. 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. 
Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Питання закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення врегульовано статтею 247 КУпАП. Приписи цієї статті встановлюють обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, відповідно до пункту 7 частини першої цієї статті до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні – не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Разом з цим, частина 2 статті 38 КУпАП передбачає, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.
Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:
-вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;
-закінчення встановленого законом двомісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні – не пізніш як через два місяці з дня його виявлення), за винятком справ про адміністративні правопорушення, які відповідно до КУпАП підвідомчі суду (судді), та за якими такий строк становить три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, а щодо правопорушень, пов`язаних з корупцією, шість місяців з дня їх виявлення, але не пізніше двох років з дня їх вчинення.
Крім того, визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.
З матеріалів справи вбачається, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП вчинене 22 січня 2026 року, тож, з огляду на положення ст. 38 КУпАП, станом на момент надходження протоколу про адміністративне правопорушення серії КС № 00866 від 18.03.2026 року до Соборного районного суду міста Дніпра 27 квітня 2026 року тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення такого правопорушення сплинув 22 квітня 2026 року, тобто до початку його розгляду, а тому провадження у цій справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП. 

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.
Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.
Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.
Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення чи закриття провадження про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247КУпАП є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.
Враховуючи, вище викидане суддя не надає оцінку доводам ОСОБА_1 викладених в письмових поясненнях на протокол про адміністративне правопорушення через закриття провадження про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Згідно практики Європейського Суду з прав людини, зокрема, в Рішенні від 09 січня 2013 року у справі "Олександр Волков проти України" (заява №21722/11) зазначено про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.
Ікриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення вчинено 22 січня 2026 року тож, на момент надходення справи про адміністративне правопорушення до суду – 27 квітня 2026 року строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП сплинув, що об`єктивно позбавило суддю можливості розглянути справу до закінчення вказаного строку.
Таким чином, враховуючи, що з моменту вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності сплинув, провадження у цій справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП. 

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1, 7, 38, 247, 283, 284 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України закрити, у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя           І.Г. Ополинська