ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/5087/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області (далі – ГУ ДКСУ у Волинській області, третя особа) про визнання дій протиправними щодо відмови у формуванні подання на повернення помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 28272,76 грн та зобов`язання сформувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області подання на повернення сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 28272,76 грн.
В обґрунтування позову позивач вказала, що 19.02.2026 вона вперше придбала нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу квартири. Позивач зазначає, що при укладенні вказаного договору купівлі-продажу квартири сплатила 28272,76 грн збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, що становить 1 % від його вартості. Однак, на думку позивача, оскільки вона придбала житло вперше, тому звільнена від сплати вказаного збору на підставі пункту 9 статті 1 Закону України “Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування”.
З метою повернення сплаченого збору позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, у якій просив сформувати та направити подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області для повернення йому помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна. Проте відповідач листом від 12.03.2026 відмовив у задоволенні його заяви.
Позивач вважає дії відповідача неправомірними, оскільки нерухоме майно придбано нею вперше, а довідкою АТ “Ощадний банк України” від 30.03.2026, довідкою Рожищенської міської ради від 01.04.2026, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №465911564, довідками КП «Волиньпроект» від 26.02.2026 підтверджено, що нею не використано право на приватизаційні житлові чеки, державне житло не приватизовувала, права власності в період з 01.01.1992 по 31.12.2012 не реєструвала.
З огляду на вказані підстави позивач просив позов задовольнити повністю.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 39).
Відповідач у поданому відзиві на позов позовні вимоги заперечив та вказав на те, що пунктами 15-2, 15-3 Порядку плати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затверджений Постановою КМ України №1740 від 03.11.1998 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі –Порядок №1740) визначено, які необхідно подати документи для підтвердження того, що особа придбала житло вперше. Оскільки, позивач до заяви про повернення коштів документів визначених Порядком №1740 не подала, то і підстави для повернення коштів відсутні. З цих підстав просить у задоволені позову відмовити (а.с. 56-57).
Представник ГУ Державної казначейської служби у Волинській області у письмових поясненнях з приводу заявленого позову зазначив, що процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, таким органом є Пенсійний фонд України. Тому саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету (а.с. 43-44).
Інших заяв по суті справи не надходило.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.
Судом встановлено, що 19.02.2026 між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (продавці) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 загальною площею 65,3 кв.м. (а.с.11-17). Договір посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Юхименко І.В. та зареєстрований в реєстрі за №145. 
Під час нотаріального посвідчення зазначеного договору позивач сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% вартості нерухомого майна, що становить 28272,76 грн та підтверджується копією квитанції від 19.02.2026 (а.с.28).
26.02.2026 позивач звернулася із заявою до відповідача про повернення помилково сплаченого збору у сумі 28272,76 грн. До заяви додала: копію паспорта, копію квитанції про сплату 1 % збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, витяг з ОСОБА_6 реєстру, договір купівлі-продажу квартири, іпотечний договір, довідки БТІ, довідки з ЦНАПу, витяг з місця проживання та довіреність представника (а.с.29, 63-82). 
Листом від 12.03.2026 № 0300-0603-8/20138 позивачу відмовлено у поверненні даних коштів. Підставою для такої відмови вказано те, що позивачем не було долучено до заяви, передбачених Порядком № 1740 документів, що підтверджують придбання майна вперше, а саме: в заяві відсутня інформація про те, що ОСОБА_1 не набувала права власності на житло раніше (в тому числі не приватизувала, не успадковувала, не отримувала в дар, не купувала, зокрема, як частку в спільному майні подружжя), не надано відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової) цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесення зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою (подружжям) прав власності на житло, відсутня повна інформація про усі місця проживання та довідки з усіх місць проживання після 1992 року про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду, не надано довідку за реквізитами для повернення коштів. Тому відсутні підстави для формування подання про повернення коштів як помилково сплачених (а.с.37).
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Відповідно до пункту 9 частини 1 Закону України “Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон №400/97-ВР) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Пунктом 8 частини 1 статті 2 Закону №400/97-ВР встановлено, що об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.
Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій на виконання Закону №400/97-ВР регулює Порядок плати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затверджений Постановою КМ України №1740 від 03.11.1998 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (далі – Порядок №1740).
Згідно з пунктами 15-2, 15-3 Порядку №1740 (у редакції Постанови №866) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо, зокрема: - право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду” (підпункт “б”); - особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року) (підпункт “в”); - особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (підпункт “г”).
Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах “в” і “г” пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Суд наголошує, що аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що з 26.09.2020 визначено механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше, не сплачує збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла) при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу.
У зазначених положеннях пункту 15-2 Порядку №1740 (в редакції Постанови №866) деталізовано зміст поняття “придбаває житло вперше”, яке необхідно розуміти так, що фізична особа не має та не набувала права власності на житло, в тому числі в результаті приватизації.
З огляду на наведене, під час вирішення питання чи є операція купівлі-продажу житла об`єктом сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, термін “придбавання майна” треба використовувати як такий, що охоплює (включає) не лише оплатне набуття права власності на певний об`єкт, а і його безоплатну приватизацію.
Із змісту пункту 15-2 Порядку №1740 слідує, що з 26.09.2020 фізична особа звільняється від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, зокрема, якщо подає нотаріусу заяву про те, що вона не має та не набула права власності на житло, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність зареєстрованого права власності на житло, а також дані невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.
За умови отримання від фізичної особи таких документів нотаріус на підставі абзацу четвертого пункту 15-3 Порядку №1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Таким чином, якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то вона вправі використати його вже після посвідчення нотаріусом договору, подавши відповідному територіальному органу Пенсійного фонду визначені підпунктом “в” пункту 15-2 Порядку №1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. У разі отримання відмови особа може оскаржити таке рішення до суду.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.11.2021 у справі №280/9714/20, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” враховуються судом під час вирішення цього спору.
За змістом частини 1 статті 4 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду” житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду.
Відповідно до частини 5 статті 5 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду” кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.
У рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2010 від 10.06.2010 надано офіційне тлумачення частини 5 статті 5 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду”, згідно з яким, зокрема, кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз, необхідно розуміти так, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо: - громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.
Суд звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 виконала вимоги підпункту “в” пункту 15-2 Порядку №1740 щодо подання нотаріусу при посвідченні договору купівлі-продажу квартири відповідних документів, які це підтверджують, зокрема, які підтверджують не використання останньою житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. 
До заяви про повернення коштів відповідачу від 26.02.2026 позивач додала: копію паспорта, копію квитанції про сплату 1 % збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, витяг з Демографічного реєстру, договір купівлі-продажу квартири, іпотечний договір, довідки БТІ, довідки з ЦНАПу, витяг з місця проживання та довіреність представника (а.с.29, 63-82). 
З вказаного вище переліку документів вбачається, що позивач не дотримала вимог Порядку №1740 та не подала до ГУ УПФ у Волинській області повного пакету документів, що підтверджують факт придбання житла вперше у відповідності з приписами пункту 15-2 Порядку №1740.
Зокрема, до відповідача позивачем ОСОБА_1 не подано доказів про те, що остання не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя, а також не надала даних про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду.
Довідки з АТ «Ощадбанк» Філія-Волинське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» від 30.03.2026 № 102.40/053-05/3351/с, № 102.40/053-05/3350/2026/с про те, що ОСОБА_1 не значиться в списках на приватизацію за адресами проживання: АДРЕСА_3 та по АДРЕСА_4 , та довідку Рожищенської міської ради від 01.04.2026 № 247/02-25/2-26 про те, що позивач не перебуває на квартирному обліку за місцем прописки при Виконавчому комітеті Рожищенської міської ради подано лише до суду одночасно з позовною заявою. 
Крім того, позивачем не було подано до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області даних про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду.
Суд зауважує, що наданих відповідачу доказів було недостатньо в розумінні Порядку №1740 для підтвердження того, що купівля житла здійснюється вперше.
Як вже зауважив суд, особа, яка при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу житла не скористалась передбаченим пунктом 15-2 Порядку №1740 механізмом доведення факту, що вона придбаває житло вперше, вправі скористатися цим самим механізмом після сплати коштів в бюджет шляхом звернення до територіальному органу Пенсійного фонду України про повернення помилково сплачених коштів та надання визначених підпунктом в пункту 15-2 Порядку №1740 документів, що підтверджують факт придбання житла вперше.
Чинне законодавство встановлює чіткі та конкретні вимоги, а також перелік документів, які мають бути подані для повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна. Оскільки такі вимоги не дотримані позивачем та не подані до ГУ УПФ у Волинській області усі необхідні документи, визначені пунктом 15-2 Порядку №1740, то у відповідача були відсутні правові підстави для формування подання про повернення позивачу сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна за встановлених обставин.
Отже, поданий позивачем до ГУ УПФ у Волинській області пакет документів був недостатнім (некомплектним) для прийняття позитивного рішення про повернення їй сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, тому відповідач цілком обґрунтовано відмовив заявнику у формуванні подання про повернення суми сплаченого збору.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно відмовило позивачу у вжитті заходів щодо повернення помилково (надмірно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу.
Позивачем не доведено дотримання процедури, визначеної Порядком №1740, ані на стадії укладення договору купівлі-продажу квартири, ані на стадії звернення до пенсійного органу про повернення помилково сплаченого збору.
Водночас суд зауважує, що позивач не позбавлена можливості повторно звернутись з відповідною заявою до ГУ УПФ у Волинській області щодо повернення сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості з дотриманням вимог пункту 15-2 Порядку №1740.
Суд не надає правову оцінку доказам, які позивач подав в ході судового розгляду даної справи, позаяк вони не долучались до заяви про повернення коштів та не були предметом розгляду відповідачем. 
Згідно частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На думку суду, відповідачем належними та допустимими доказами доведено правомірність дій відповідача щодо відмови йому у поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, в зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.
Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, то підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк