Дата документу 25.06.2026	Справа № 554/3689/26	
 	Провадження № 2-а/554/73/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2026 року м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави у складі: 
головуючого - судді МатеринкоМ.О. 
за участю секретаря - Фесенко К.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспекції по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста, у якому первісно просив скасувати повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності від 05.03.2026 року. В подальшому, 23.05.2026 року представник позивача подав заяву про зміну предмету позову, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ПТ № 00017642 від 30.03.2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП власниці автомобіля ОСОБА_2 , та закрити провадження у справі. 
В обґрунтування позову вказав, що 05.03.2026 року на лобовому склі автомобіля марки BMW, номерний знак НОМЕР_1 (під двірником), яким він керував, було залишено Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності. У повідомленні зазначено, що інспектором з паркування в режимі фотозйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки (ПДР України) транспортного засобу BMW по вул. Гоголя, 3 у м. Полтава, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 122 КУпАП. 13.03.2026 року водій автомобіля, ОСОБА_1 , не погоджуючись із вказаним повідомленням, подав адміністративний позов. 
Позивач зазначає, що 30.03.2026 року відповідачем винесено Постанову серії ПТ № 00017642, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. Проте, дана постанова була винесена не на нього як водія, а на офіційного власника транспортного засобу — ОСОБА_2 .. Позивач із обставинами, викладеними у Постанові, не погоджується. Вважає, що припаркований ним автомобіль не створював перешкод дорожньому руху та не загрожував безпеці, оскільки знаходився біля місця, яке не є діючим в`їздом чи проїздом. Крім того, сторона позивача стверджує, що штрафувати ОСОБА_2 є неправомірно, оскільки вона не керувала автомобілем, ніколи не отримувала посвідчення водія та не має права керування транспортними засобами. Позивач обґрунтовує незаконність постанови також тим, що на момент її винесення (30.03.2026) відповідач вже був повідомлений про особу фактичного водія через поданий 13.03.2026 року адміністративний позов. 11.06.2026 року власниця авто ( ОСОБА_2 ) подала письмові пояснення до суду, підтвердивши, що саме позивач ( ОСОБА_1 ) фактично керував автомобілем у день фіксації правопорушення. 
Від відповідача Інспекції по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста до суду надійшов відзив на адміністративний позов, у якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач ґрунтує свої дії на ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, яка визначає, що за порушення правил паркування, зафіксовані в режимі фотозйомки, відповідальність несе особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, або належний користувач. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, власником BMW ( НОМЕР_1 ) є ОСОБА_2 , а відомості про те, що ОСОБА_1 є "належним користувачем" цього автомобіля, у реєстрі відсутні. Відповідач не визнає позовні вимоги і вважає їх безпідставними, оскільки позивач ( ОСОБА_1 ) не є власником чи належним користувачем авто згідно з реєстрами, а інспектор діяв виключно в межах повноважень. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 05.03.2026 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу по контролю за паркуванням Інспекції по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста складено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності. З вказаного повідомлення вбачається, що виявлено адміністративне правопорушення, яке передбачено частиною 3 статті 122 КУпАП: по вулиці Гоголя, 3 в м. Полтава здійснено зупинку транспортного засобу – автомобіля BMW з номерним знаком НОМЕР_1 з порушенням ПДР України. 
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, власником автомобіля BMW, державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 . 
30.03.2026 року інспектором з паркування винесено постанову Серії ПТ № 00017642, якою власницю автомобіля ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. 
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.7 КУпАП - ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв’язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Частиною 3 статті 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Режим фотозйомки передбачає здійснення посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення з відображенням дати, часу, місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат (примітка до ст. 14-2 КУпАП).
Судом з`ясовано, що у відповідності до положень статті 14-2 КУпАП, інспектором було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил зупинки в режимі фотозйомки. Враховуючи відсутність технічних можливостей встановити особу на місці вчинення правопорушення, інспектором у повній відповідності до вимог ст. 279-1 КУпАП було розміщено повідомлення на лобовому склі транспортного засобу. Згодом, встановивши відповідальну особу за даними реєстру ( ОСОБА_2 ), інспектором 30.03.2026 року було винесено постанову серії ПТ № 00017642. 
Щодо доводів позивача ОСОБА_1 про те, що саме він керував автомобілем, а власниця ОСОБА_2 не має посвідчення водія, суд зазначає наступне. 
Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів влади. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Оскаржуваною постановою серії ПТ № 00017642 від 30.03.2026 року до адміністративної відповідальності притягнуто ОСОБА_2 , а не позивача ОСОБА_1 . Відповідно, даним рішенням суб`єкта владних повноважень безпосередньо не порушуються права, свободи або законні інтереси позивача ОСОБА_1 , що свідчить про пред`явлення позову неналежним позивачем. 
Більше того, законодавцем чітко визначено механізм звільнення власника транспортного засобу від адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 279-3 КУпАП, відповідальна особа (власник) звільняється від відповідальності, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення правопорушення особа, яка фактично керувала транспортним засобом, звернеться особисто до органу (посадової особи), що виніс постанову, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та наданням документа про сплату відповідного штрафу.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 із відповідною заявою про визнання факту правопорушення та квитанцією про сплату штрафу до Інспекції в порядку ст. 279-3 КУпАП не звертався, а натомість подав адміністративний позов. Сама по собі подача позову до суду не є тотожною виконанню процедури, передбаченої ст. 279-3 КУпАП, і не покладає на інспектора з паркування обов`язок самостійно скасовувати постанову щодо власника поза межами визначеного законом алгоритму. Також, відсутність у власниці ОСОБА_2 посвідчення водія не скасовує презумпцію її відповідальності за ст. 14-2 КУпАП до моменту реалізації процедури, визначеної ст. 279-3 КУпАП. 
Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням. Суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що автомобіль не створював перешкод дорожньому руху, оскільки позивач не є суб`єктом, притягнутим до відповідальності оскаржуваною постановою, і не наділений правом оскаржувати її по суті замість власниці транспортного засобу. 
Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції зобов’язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов’язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, №4909/04, ЄСПЛ).
Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що дії відповідача стосовно винесення постанови на власника транспортного засобу відповідають вимогам діючого законодавства, а пред`явлення позову особою, чиї права даною постановою не порушені, унеможливлює його задоволення.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, не ґрунтуються на законі і не підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14-2, 122, 251, 255, 279-1, 279-3, 280, 283 КУпАП, ст. 2, 5, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспекції по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ПТ № 00017642 від 30.03.2026 року - відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 
Власник транспортного засобу – Звєрєва Світлана Володимирівна
Відповідач – Інспекція по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста, адреса місцезнаходження: 36040, м. Полтава, вул. Героїв України, 28 ЄДРПОУ 21044556

Суддя М.О.Материнко