ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" травня 2026 р. Справа№ 910/7128/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Корсака В.А.
суддів: Буравльова С.І. 
Алданової С.О. 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву  Товариства з обмеженою відповідальністю "КВС-Україна" 
про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу 
за результатами розгляду апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Тестрайт ЛПГ" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2025 (суддя Мудрий С.М.)
у справі №910/7128/25 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КВС-Україна"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тестрайт ЛПГ"
про стягнення коштів,
В С Т А Н О В И В:
Рух справи

05.06.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "КВС-Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тестрайт ЛПГ" 1 006 403,84 грн попередньої оплати, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки №ДП 30/2022-ТЛПГ від 06.06.2022 в частині непередання товару у встановлений договором строк.
Позовні вимоги обґрунтований тим, що ТОВ "Тестрайт ЛПГ" не передав, обумовленого Специфікацією №1 та Додатком №1 до Договору поставки №ДП 30/2022-ТЛПГ від 06.06.2022. Товар у строк, визначений вказаним Договором поставки №ДП 30/2022-ТЛПГ від 06.06.2022.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тестрайт ЛПГ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КВС-Україна" 1 006 403,84 грн попередньої оплати та 15 096,06 грн судового збору. 
Під час розгляду справи в суді першої інстанції, 01.09.2025 позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення та просив суд стягнути з відповідача на свою користь витрати з оплати правової допомоги в розмірі 106 000,00 грн.
Відповідач, в свою чергу, не скористався своїм правом на подання письмових заперечень щодо зазначених витрат на правничу допомогу. 
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 11.09.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КВС-Україна" про розподіл судових витрат задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тестрайт ЛПГ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КВС-Україна" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 53 000,00 грн. В іншій частині клопотання відмовлено.
Суд виходив з того, що встановлений розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу є неспівмірним з наданим об`ємом послуг, їх необхідністю та доцільністю, а тому встановлений розмір цих витрат не може бути покладений на відповідача у повному обсязі та зменшив їх до 53 000,00 грн. 
Не погоджуючись з цими рішеннями суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовлено в повному обсязі, а у задоволенні заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 53 000,00 грн відмовити повністю. 
Постановами Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2026 апеляційні скарги залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Короткий зміст вимог заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції 

У відзивах на апеляційні скарги Позивач повідомив, що він очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції за розгляд цієї справи у розмірі 78 000,00 грн, на підтвердження чого долучив додаткову угоду №5 від 13.11.2025.
10.03.2026 Позивач, у визначений законом строк, з посиланням на положення ч. 2 та 4 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, подав заяву, в якій просить стягнути з Відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 78 000,00 грн. 
До цієї заяви позивач долучив детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги в рамках апеляційного провадження за апеляційної скарги на рішення від 28.08.2025 та на додаткове рішення від 11.09.2025, додаткову угоду №5 від 13.11.2025, квитанцію №MYLS-4Y1E-UY5E від 05.06.2025. 

Короткий зміст заперечень Відповідача 

Відповідач заперечив щодо цієї заяви, посилаючись на те, що заявлена сума послуг на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям реальності та розумності, та позивачем відповідно до ст. 74 ГПК України не надано доказів, які б довели, що його витрати є співмірними з виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим адвокатом на їх виконання, обсягом наданих послуг, ціною позову або значенням справи для сторін, а отже на думку відповідача вони не підлягають стягненню.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.032026 повідомлено учасників справи про призначення до розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №910/7128/25 без повідомлення учасників справи. Встановлено відповідачу строк до 27.03.2026 для надання своїх заперечень чи пояснень щодо поданої Позивачем заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №910/7128/25. Участь у судовому засіданні для учасників справи не визнана обов`язковою. 

Джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті додаткової постанови

Відповідно до статті 19 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки:
(1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені у частині другій статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);
(2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;
(3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;
(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;
(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як положеннями цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;
(6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у п. п. 130-131 постанови від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
У разі погодження між адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) та клієнтом фіксованого розміру гонорару такий гонорар обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту. Подібні висновки Верховного Суду містяться у постанові від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21.
Разом з тим Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Схожа правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.
Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 ГПК України).
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку / дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Такі критерії як обґрунтованість, пропорційність, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката суд має враховувати як відповідно до частини четвертої статті 126 ГПК України, так і відповідно до частини п`ятої статті 129 цього Кодексу.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України щодо співмірності господарському суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.
Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правничу допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).

Фактичні обставини, що встановлені судом за результатами розгляду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції

Як вже було зазначено, Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 78 000,00 грн (гонорар). 
На підтвердження понесених витрат Позивачем долучено детальний опис робіт (наданих послуг) від 01.12.2025, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги в рамках апеляційного провадження за апеляційної скарги на рішення від 28.08.2025 та на додаткове рішення від 11.09.2025, додаткову угоду №5 від 13.11.2025, квитанцію №MYLS-4Y1E-UY5E від 05.06.2025. 
13.11.2025 між позивачем (Замовник) та Адвокатським бюро «Юридична фірма «Богдана Зваруна» (Виконавець) укладено Додаткову угоду №5 про надання правової допомоги, згідно якої Замовник доручає Виконавцю здійснювати повне процесуальне представництво інтересів Замовника в апеляційному провадженні у справі №910/7128/25. 
У додатковій угоді №5 від 13.11.2025 сторони визначили вартість послуг (винагороду) Виконавця, що зазначаються у п. 1 Додаткової угоди у розмірі 78 000,00 грн, з яких:
- 45 000,00 грн сплачуються Замовником за представництво інтересів в межах апеляційної скарги та провадження на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 року у справі №910/7128/25 протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту підписання цієї Додаткової угоди;
- 33 000,00 грн сплачуються Замовником за представництво інтересів в межах апеляційної скарги та провадження на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2025 року у справі №910/7128/25 протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту підписання цієї Додаткової угоди.
Згідно детального опису робіт (наданих послуг) від 01.12.2025, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі №910/7128/25 Виконавець надав такі види послуг:
- оцінка доводів Скаржника у апеляційній скарзі, аналіз наведеної ним судової практики та документів - 5 000,00 грн;
- підготовка заперечень на відкриття апеляційного провадження за поданої апеляційною скаргою - 10 000,00 грн;
- підготовка відзиву на апеляційну скаргу, виклад юридичної позиції Позивача (ТОВ «КВС-УКРАЇНА») у відзиві на апеляційну скаргу - 15 000,00 грн;
- формування переліку документів для подання до суду та для направлення Відповідачу, а також надсилання таких документів через електронний суд - 3 000,00 грн;
- представництво інтересів Позивача (ТОВ «КВС-УКРАЇНА») на судовому засідання в Північному апеляційному господарському суді - 10 000,00 грн;
- адміністративна підтримка (опрацювання, сканування, систематизація документів) - 2 000,00 грн. 
Всього: 45 000,00 грн. 
Згідно детального опису робіт (наданих послуг) від 01.12.2025 за результатами розгляду апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2025 Виконавець надав такі види послуг:
- оцінка доводів Скаржника у апеляційній скарзі, аналіз наведеної ним судової практики та документів - 5 000,00 грн;
- підготовка відзиву на апеляційну скаргу, виклад юридичної позиції Позивача (ТОВ «КВС-УКРАЇНА») у відзиві на апеляційну скаргу - 13 000,00 грн;
- формування переліку документів для подання відзиву на апеляційну скаргу до суду, а також надсилання таких документів через електронний суд - 3 000,00 грн;
- представництво інтересів Позивача (ТОВ «КВС-УКРАЇНА») на судовому засідання в Північному апеляційному господарському суді - 10 000,00 грн;
- адміністративна підтримка (опрацювання, сканування, систематизація документів) - 2 000,00 грн. 
Всього: 33 000,00 грн. 
На підтвердження оплати адвокатських послуг заявником додано копію квитанції №MYLS-4Y1E-UY5E від 05.06.2025. 
Враховуючи умови додаткової угоди та надані Позивачем докази на підтвердження понесених витрат колегія суддів дійшла наступних висновків. 

Мотиви суду апеляційної інстанції за результатами розгляду заяви

Згідно матеріалів справи, відповідач оскаржив основне та додаткове рішення суду першої інстанції, подав апеляційні скарги, які суд апеляційної інстанції залишив без задоволення, а оскаржені рішення без змін. 
Як вбачається з Додаткової угоди на надання правничої допомоги, адвокат Позивача виділив окремо витрати, понесені за розгляд двох апеляційних скарг 78 000,00 грн (гонорар), з яких:
- за апеляційну скаргу Відповідача на основне рішення у розмірі 45 000,00 грн;
- за апеляційну скаргу Відповідача на додаткове рішення у розмірі 33 000,00 грн. 

Щодо витрат за розгляд апеляційної скарги на основне рішення 

Адвокат позивача заявив 45 000,00 грн за послуги надані за розгляд апеляційної скарги на основне рішення у цій справі, яка відповідно до Додаткової угоди на надання правничої допомоги визначена сторонами у фіксованій формі, як гонорар. 
Зокрема, у детальному описі робіт (наданих послуг) від 01.12.2025 зазначено, що за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі №910/7128/25 Виконавець надав послугу щодо оцінки доводів скаржника у апеляційній скарзі, аналіз наведеної ним судової практики та документів, вартість яких становить 5 000,00 грн.
З огляду на надані послуги, колегія суддів вважає, що «оцінка доводів скаржника у апеляційній скарзі, аналіз наведеної ним судової практики та документів та підготовка відзиву на апеляційну скаргу, виклад юридичної позиції Позивача (ТОВ «КВС-УКРАЇНА») у відзиві на апеляційну скаргу» охоплюються послугою щодо «підготовки та подання відзиву на апеляційну скаргу». А тому, витрати за ці послуги не підлягають відшкодуванню. 
Щодо послуги з формування переліку документів для подання до суду та для направлення Відповідачу, а також надсилання таких документів через електронний суд, вартість яких становить 3 000,00 грн колегія зазначає, що така послуга також охоплює дії щодо подання відзиву на апеляційну скаргу. 
Колегія суддів відхиляє вимогу про відшкодування 10 000,00 грн витрат на підготовку заперечень проти відкриття апеляційного провадження, оскільки у задоволенні цих заперечень було відмовлено, а отже, вказані витрати не є обґрунтованими та не підлягають покладенню на іншу сторону, оскільки вони не сприяли захисту прав позивача та не призвели до досягнення відповідного процесуального результату. 
Витрати, заявлені Позивачем за адміністративну підтримку (опрацювання, сканування, систематизація документів) у розмірі 2 000,00 грн колегія відхиляє, адже такі види робіт як технічне копіювання, сканування документів, формування пакету документів для сторін та суду є технічною роботою, що входить до обов`язків технічного персоналу адвокатського об`єднання/бюро та не є професійною правничою допомогою. 
Також адвокатом Позивача заявлено 15 000,00 грн витрат, понесених за підготовку відзиву на апеляційну скаргу на основне рішення, виклад юридичної позиції у цьому відзиві.
Щодо цієї послуги колегія зазначає, що адвокатом Позивача подано відзив на апеляційну скаргу Відповідача, який складено відповідно до вимог ст. 263 ГПК України, з урахуванням обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог такої апеляційної скарги. При цьому колегія суддів враховує, що Відповідачу повністю відмовлено у задоволенні його апеляційної скарги, судове рішення ухвалено на користь позивача.
Отже, колегія суддів вважає, що витрати у розмірі 15 000,00 грн, заявлені позивачем за складання цього відзиву на апеляційну скаргу на рішення суду є обґрунтованими. 
Також, Позивач заявив 10 000,00 грн витрат за представництво інтересів Позивача у судовому засідання в Північному апеляційному господарському суді. 
В цьому аспекті, колегія враховує, що участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката.
Таким чином, заявлені витрати адвоката позивача за представництво інтересів Позивача у судовому засідання в Північному апеляційному господарському суді у розмірі 10 000,00 грн колегія вважає обґрунтованими, оскільки вказана сума відповідає критеріям реальності, розумності та співмірності із часом, витраченим адвокатом на участь у судовому засіданні, обсягом наданих правничих послуг та складністю правових питань, що розглядалися в суді апеляційної інстанції. 
Таким чином, узагальнюючи надані послуги, адвокат позивача фактично надав послуги щодо підготовки та подання відзиву на апеляційну скаргу на основне рішення суду першої інстанції та участі у судовому засіданні, які колегія визнала обґрунтованими. 
Отже, з огляду на характер виконаної адвокатом роботи та надані заявником докази в їх сукупності, керуючись зокрема такими критеріями як складність, обґрунтованість та розумність їхнього розміру, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява позивача за розгляд апеляційної скарги на основне рішення підлягає частковому задоволенню у розмірі 25 000,00 грн, з яких 15 000,00 грн - за подання відзиву на апеляційну скаргу на основне рішення та 10 000,00 грн - за участь у судовому засіданні. 

Щодо витрат за розгляд апеляційної скарги на додаткове рішення 

Адвокат позивача заявив 33 000,00 грн за послуги надані за розгляд апеляційної скарги на додаткове рішення у цій справі, яка відповідно до Додаткової угоди на надання правничої допомоги визначена сторонами у фіксованій формі, як гонорар. 
Згідно детального опису робіт (наданих послуг) від 01.12.2025 за результатами розгляду апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2025 Виконавець надав послугу з оцінки доводів Скаржника в апеляційній скарзі, аналіз наведеної ним судової практики та документів у розмірі 5 000,00 грн.
З огляду на ці послуги, колегія суддів вважає, що послуга з підготовки та подання відзиву на апеляційну скаргу включає в себе (охоплює) таку послугу, як: «оцінка доводів скаржника у апеляційній скарзі, аналіз наведеної ним судової практики та документів». А тому відсутні підстави для стягнення зазначених витрат. 
Щодо послуги за формування переліку документів для подання відзиву на апеляційну скаргу до суду, а також надсилання таких документів через електронний суд у розмірі 3 000,00 грн колегія зазначає, що складання відзиву на апеляційну скаргу вже включає в себе підбір доказів, на які посилається адвокат. Отже, «формування переліку» є складовою частиною підготовки самого відзиву. Окреме виділення цієї дії в рахунку є дублюванням витрат. Таким чином, колегія відхиляє заявлені витрати за цю послугу. 
Також адвокат Позивача заявив витрати у розмірі 13 000,00 грн за підготовку відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення та виклад юридичної позиції Позивача у цьому відзиві. 
Щодо цих витрат колегія вбачає підстави для їх зменшення, оскільки заявлена сума у 13 000,00 грн не корелюється з обсягом виконаної роботи. Зважаючи на відсутність новизни у правовій аргументації та ідентичність документа позиції в суді першої інстанції, колегія суддів вважає доведеним та пропорційним відшкодування у розмірі 10 000,00 грн. 
Щодо заявлених витрат адвоката позивача за представництво інтересів Позивача у судовому засіданні в Північному апеляційному господарському суді у розмірі 5 000,00 грн колегія зазначає, що оскільки судове засідання проводилось нетривалий час, а участь адвоката звелася до підтримання раніше викладеної письмової позиції щодо понесених судових витрат в суді першої інстанції, що не потребувало наведення нових правових аргументів, то слід стягнути 5 000,00 грн за цю послугу. 
Отже, фактично адвокат позивача виконав послуги щодо складання та подання відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення, а також брав участь у судовому засіданні. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява позивача за розгляд апеляційної скарги на додаткове рішення підлягає частковому задоволенню у розмірі 15 000,00 грн, з яких: 10 000,00 - за складання та подання відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення та 5 000,00 грн - за участь у судовому засіданні. 
Отже, підсумувавши вищевикладене, проаналізувавши вимоги адвоката Позивача про стягнення 78 000,00 грн за розгляд апеляційних скарг на основне рішення та на додаткове рішення на стадії апеляційного перегляду, з огляду на характер виконаної ним роботи та надані докази в їх сукупності, враховуючи заперечення Відповідача, принципи розумності судових витрат, керуючись зокрема такими критеріями як складність та обґрунтованість їхнього розміру, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява Позивача підлягає частковому задоволенню у розмірі 40 000,00 грн, з яких: 25 000,00 грн - за послуги надані за розгляд апеляційної скарги на основне рішення та 15 000,00 грн - за послуги надані за розгляд апеляційної скарги на додаткове рішення. В іншій частині заяви слід відмовити на підставі ч. 5 ст. 129 ГПК України.

Щодо заперечень Відповідача 

Відповідач заперечив щодо цієї заяви, посилаючись на те, що заявлена сума послуг на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям реальності та розумності, та Позивачем відповідно до ст. 74 ГПК України не надано доказів, які б довели, що його витрати є співмірними з виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим адвокатом на їх виконання, обсягом наданих послуг, ціною позову або значенням справи для сторін, а отже на думку відповідача вони не підлягають стягненню.
Колегія суддів приймає до уваги зазначені заперечення Відповідача та вважає їх достатньо обґрунтованими, у зв`язку з чим дійшла висновку про часткове їх задоволення з підстав, викладених вище у цій постанові. 

Керуючись ст. ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КВС-Україна" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі №910/7128/25 задовольнити частково. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тестрайт ЛПГ" (03127, місто Київ, пр. Голосіївський, будинок 120, корпус 1; ідентифікаційний код 43592319) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КВС-Україна" (01042, місто Київ, б. Міхновського Миколи, будинок 19; ідентифікаційний код 31189761) 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції у справі №910/7128/25. 
В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.
Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.
Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.А. Корсак 

Судді С.І. Буравльов

С.О. Алданова