Справа № 212/4074/26
2/212/4127/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В., за участі секретаря судового засідання Терещук М. В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив таке.
До суду звернувся позивач. Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В усі судові засідання сторони та/або їх представники не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином. Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності позивача.
06 квітня 2026 року суд задовольнив клопотання позивача про витребування доказів. 
Оскільки всі учасники справи не з`явилися, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
На підставі ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України наявні підстави для винесення судом заочного рішення. Суд скористався своїм правом, обумовленим ч. 6 ст. 259 ЦПК України, та відклав складання повного тексту рішення.
Позиції сторін.
Позивач заявив про стягнення заборгованості за кредитним договором № 36879460 від 16.08.2021, укладеним між ТОВ «ФК «ІРБІС» та відповідачем, на загальну суму 29 920,00 грн та судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2 662,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 5 500,00 грн.
Позов обґрунтував таким. 16.08.2021 року між первісним кредитором ТОВ «ФК «ІРБІС» та відповідачем укладено кредитний договір № 36879460 з використанням електронного підпису на суму 8 800,00 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого 01.09.2025 між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» укладений Договір факторингу № 01092025/1, за яким позивач набув права грошової вимоги до відповідача на загальну суму 29 920,00 грн, з яких: 8 800,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 21 120,00 грн – заборгованість за відсотками. 
Відповідач своїм правом на подання відзиву тощо не скористалася.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 
16.08.2021 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та відповідачем за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 36879460 (далі – «Кредитний договір»; а. с. 26-32), за умовами якого кредитор шляхом переказу на рахунок позичальника зобов`язався надати боржнику кредит у розмірі 8 800,00 грн (п. 3.1., 4.1.); кредит надається терміном до 14.11.2021 (п. 4.2.); період 30 календарних днів є Пільговим періодом (з 16.08.2021 до 15.09.2021; п. 3.2.1.); на період Пільгового строку нарахування процентів здійснюється щоденно за пільговою процентною ставкою в розмірі 2 % від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 3.2.1.); процентна ставка у стандартний період становить 3 % від суми кредиту за кожний день користування ним (з 16.09.2021 до 14.11.2021; п. 3.2.2.); клієнт має право скористатись пільговою процентною ставкою повторно, якщо він сплатив проценти за користуванням кредиту не пізніше 3-ох днів після останнього дня попереднього Пільгового періоду; у такому випадку Клієнт на сайті товариства обирає наступний Пільговий період, у значенні від 1 до 30 днів (п. 4.4.). 
В матеріалах справи наявна також Довідка про ідентифікацію клієнта (а. с. 22).
Витребувана судом інформація від АТ КБ «ПриватБанк», разом з Листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а. с. 44), підтверджують обставину перерахування відповідачці кредитних коштів 16.08.2021 на її платіжну картку відповідно до Договору в розмірі 8 800,00 грн.
01.09.2025 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ТОВ «ФК «Позика» укладено Договір факторингу № 01092025/01 (а. с. 45-47), за яким кредитор передав ТОВ «ФК «Позика» належні йому права вимоги до відповідачки за Договором про надання фінансового кредиту, що підтверджується витягом з Додатку № 1 до договору факторингу (а. с. 35). 02.09.2025 року ТОВ «ФК «Позика» сплатило ТОВ «ФК «ІРБІС» плату за відступлення права вимоги, що підтверджується платіжною інструкцією (а. с. 40).
За Розрахунком заборгованості первісного кредитора (а. с. 20-21) сума заборгованості відповідача за договором становить 29 920,00 грн, і складається з: 8 800,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 21 120,00 грн – заборгованість за відсотками. 
Доказів погашення заборгованості та/або спростування розрахунку заборгованості відповідач суду не надав.
Отже, між ТОВ «ФК «ІРБІС» як первісним кредитором та відповідачем склалися відносини споживчого кредитування; право вимоги за укладеним між ними кредитним договором було передано за договором факторингу позивачу. Обставини кредитування та переходу права вимоги суд вважає доведеними.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка аргументів сторін та висновки суду.
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України (далі – «ЦК України») зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
На підставі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «(Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Факторинг, відповідно до глави 73 ЦК України, є різновидом відступлення права грошової вимоги. 
Долучені позивачем до позовної заяви та надані на ухвалу суду про витребування докази підтверджують наявність обставин, про які стверджує позивач, зокрема, заборгованості за договором.
Відсотки нараховані за період та у розмірах, про які домовилися сторони договору.
Відповідно, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.
Щодо витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом ст. 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.
Суд встановив, що витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 5 500,00 грн підтверджуються такими документами: Договором про надання правничої допомоги № 39493634/01 від 02.01.2026 року; Додатковою угодою до Договору про надання правничої допомоги від 16.02.2026; актом надання послуг від 16.02.2026, детальним описом робіт (наданих послуг).
Отже, суд дійшов висновку, що вимоги про відшкодування витрат позивача – належно обґрунтовані та доведені, пов`язані з розглядом справи, клопотання відповідача про зменшення їх розміру відсутнє, дотримані критерії розумності їх вартості. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір та витрати на правничу допомогу покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір та витрати на правничу допомогу мають бути стягнуті з відповідача повністю. 
На підставі зазначеного, керуючись статтями 12, 13, 19, 80, 81, 82 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд
ухвалив таке.
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» заборгованість за Кредитним договором № 36879460 від 16.08.2021 року в розмірі 29 920,00 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять грн 00 коп) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» сплачений судовий збір в розмірі 2 662,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 5 500,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано безпосередньо до Покровського районного суду міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», ЄДРПОУ: 39493634; вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари, Київська область;
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Повний текст рішення суду складено та підписано 28 травня 2026 року.

Суддя: М. В. Швець