Справа №592/13167/25
Провадження №2/592/216/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 травня 2026 року          м.Суми
Ковпаківський районний суд міста Суми в складі:
головуючого - судді Шияновської Т.В.,
з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В.,
представника позивача Кураскіної О.І.,
представників відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення трьох відсотків річних,
у с т а н о в и в:
АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в кому просить стягнути три проценти річних внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання, що виникло на підставі рішення суду у розмірі 4845,14 Доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.08.2025 складає 200831,05 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № SUC4GK0000000010 від 23.05.2008 ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 29160 Доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.05.2018.
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладено договір іпотеки № SUC4GK0000000010, за яким відповідач надав в іпотеку будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_4 уклали договір поруки № SUC4GK0000000010 від 23.05.2008, згідно якого поручитель відповідає перед кредитором у тому ж розмірі, що і боржник.
У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором позивач був змушений звернутися до суду для захисту своїх прав і 20.11.2015 Ковпаківським районним судом м. Суми винесено рішення по справі № 592/503/15-ц, яким задоволено стягнення у солідарному порядку заборгованості з боржника та поручителя у розмірі 62685,24 Доларів США, що станом на 20.11.2015 за курсом НБУ становить 1494362,59 грн та судового збору на загальну суму 3901 грн у дольовому порядку по 1950,50 грн. з кожного. 
Рішення суду набрало законної, але відповідачами виконано не у повному обсязі, заборгованість за кредитним договором не сплачена у повному обсязі. 
Враховуючи наведене, представник позивача просить суд стягнути з відповідачів три проценти річних від суми простроченої заборгованості встановленої рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми по справі №592/503/15-ц за кредитним договором № SUC4GK0000000010 від 23.05.2008 (з вирахуванням проведених оплат у загальному розмірі - 8899,47 Доларів США) за період з 23.02.2019 по 23.02.2022.
Ухвалою суду від 19.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
02.09.2025 ухвалою суду задоволено заяву представника відповідача ОСОБА_1 та постановлено проводити судовий розгляд справи у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
20.03.2026 представником відповідача ОСОБА_3 – ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що залишок боргу перед банком становить 1250896,05 грн., а подаючи позов до суду позивачем надано розрахунок виходячи із розміру заборгованості 53785,77 Доларів США. Просила врахувати зазначені обставини при винесенні рішення по справі.
Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.
У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_4 – ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю. 
Представник відповідача ОСОБА_3 – ОСОБА_2 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши представників сторін, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.
23.05.2008 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № SUC4GK0000000010, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 29160 Доларів США (18-19).
23.05.2008 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки № SUC4GK0000000010, згідно якого поручитель відповідає перед кредитором у тому ж розмірі що і боржник (а.с. 17).
26.05.2008 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір, за яким відповідач надав в іпотеку будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15-16).
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.11.2015 у цивільній справі № 592/203/15-ц стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору № SUC4GK0000000010 від 23.05.2008 у розмірі 62685,24 Доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.11.2015 становить 1494362,59 грн (а.с. 27).
З виписки по рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_3 , а також наданої на адвокатський запит державним виконавцем інформації вбачається, що станом на 03.03.2026 залишок боргу на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» по виконавчому листу №592/203/15-ц складає 1 250 896,05 грн; при цьому в рамках виконавчого провадження №52427857 від реалізації нерухомого майна на користь стягувача було перераховано 229 268,77 грн та за постановою про звернення стягнення на пенсію боржника ОСОБА_3 16 148,27 грн (а.с. 9-10, 83-88, 107-108).
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.11.2015 залишається не виконаним, тобто має місце прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, яке триває. Залишок непогашеної суми заборгованості станом на 23.02.2022 за кредитом становить 53 785,77 доларів США.
Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Приписи ст.625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Згідно з правовою позицією Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08.11.2019 в справі № 127/15672/16-ц, аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 не виконує свого обов`язку щодо виконання рішення суду, яким з нього було стягнено заборгованість за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача ОСОБА_3 трьох процентів річних від залишку суми боргу в розмірі 53 785,77 доларів США, стягнутих рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.11.2015 за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 в сумі 4 845,14 доларів США підлягають задоволенню.
Правильність наданого розрахунку трьох процентів річних за період з 23.02.2019 по 23.02.2022, де кількість днів прострочення складає 1097 днів, судом перевірена. Стороною відповідача вказаний розрахунок не спростований, доказів погашення заборгованості у більшому розмірі суду не надано. 
Водночас, позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання, що виникло на підставі рішення суду, з відповідачки ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.
Так, ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.11.2021 у справі №592/203/15-ц відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу про стягнення з боргу з поручителя ОСОБА_4 .
З долученої до матеріалів справи інформації про виконавче провадження №68825747 вбачається, що за виконавчим листом від 18.01.2016 №592/503/15, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ КБ «Приватбанк» боргу у сумі 1 496 313,09 грн, відмовлено у відкритті виконавчого провадження, 29.07.2022 виконавчий лист повернуто стягувачу без прийняття до виконання через пропущений встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.02.2026 у справі 754/511/23 зазначила, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних за невиконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що у зв`язку зі спливом строку, наданого законом для пред`явлення виконавчого листа до виконання, відмовою суду у поновленні цього строку і у видачі дубліката виконавчого листа, немає і обов`язку відповідача у грошовому зобов`язанні, який би міг бути виконаний примусово, а отже, немає правової підстави для стягнення можливого похідного зобов`язання, передбаченого статтею 625 ЦК України.
Також у даній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ігнорування кредитором обставин закінчення строку пред`явлення рішення суду до виконання щодо стягнення заборгованості призвело б до надання стягувачу можливості безпідставно уникнути законодавчої вимоги щодо встановлених законом строків та призвело б до безпідставного перебування боржника у невизначеному стані понад установлений законом строк, що порушило б принцип правової визначеності як один з основоположних аспектів верховенства права.
У такому випадку до відповідних грошових вимог (щодо яких вичерпана можливість стягнення в примусовому порядку за судовим рішенням) не можна застосовувати правила частини другої статті 625 ЦК України.
За протилежним (іншим) підходом буде складатися нерозумна ситуація, за якою після втрати права на примусове виконання судового рішення про стягнення основного боргу і припинення можливості його реалізації, зокрема у зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа для виконання і відмови в поновленні цього строку судом, за обставин неможливості виконання захисту основної вимоги (про стягнення основної суми боргу) кредитор зберігатиме можливість постійно подавати вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на невиконувану вимогу, що суперечитиме принципу правової визначеності.
За таких обставин позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у сумі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 264 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» три проценти річних за невиконання простроченого грошового зобов`язання, що виникло на підставі рішення суду, у сумі 4 845,14 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.08.2025 складає 200 831,05 грн, а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня виготовлення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ЄДРПОУ 14360570.
Відповідачі: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання, АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складене 18.05.2026.

Суддя        Тетяна ШИЯНОВСЬКА