ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2012 року 15:35 Справа № 0870/1486/12 
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., при секретарі судового засідання Луговському І.О., за участю представника позивача – не прибув, представника відповідача – не прибув, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у Комунарському районі м. Запоріжжя до фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 про стягнення недоїмки зі сплати страхових внесків.

22 лютого 2012 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України у Комунарському районі м. Запоріжжя (далі іменується – позивач) до фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 (далі іменується – відповідач), в якому позивач просить стягнути на його користь суму недоїмки зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1719 грн. 00 коп.
Позивач обґрунтовує заявлені вимоги тим, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003 відповідач є страхувальником. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України №1058, пп. 2.1.3 п. 2.1.1 п. 2.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663, фізичні особи – суб`єкти підприємницької діяльності є платниками страхових внесків. Відповідач є фізичною особою – суб`єктом підприємницької діяльності, про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності – фізичної особи. 
Ухвалою судді від 27.02.2012 відкрито провадження в адміністративній справі.
26.03.2012 судом отримано від представника позивача заяву про розгляд справи без його участі, в якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 
26.03.2012 представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини неприбуття та не надіслав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності.
За приписами ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів. 
Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. 
Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу. 
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд 

ВСТАНОВИВ:
Відповідач – фізична особа – підприємець ОСОБА_1 , пройшов процедуру державної реєстрації, отримав свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, а відтак набув правового статусу суб`єкта господарювання в розумінні ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців від 15.05.2003 №755-IV, згідно з яким державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців – це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру. 
Відповідно до довідки з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . Відповідач являється страхувальником відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003.
Згідно з п. 6 4.2 ст. 17 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхувальник зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Розмір страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлений підпунктом 4.3 пункту 4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663.
Згідно картки особового рахунку відповідач веде підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування та самостійно подав звіт, в якому зазначив розмір страхових внесків в розмірі 1836 грн. 60 коп. за 2010 рік. 
Однак, відповідач за вказаний період суму заборгованості сплатив частково в розмірі 117 грн. 60 коп. За таких обставин сума недоїмки складає 1719 грн. 00 коп. 
Позивачем сформовано вимогу про сплату недоїмки від 05.05.2011 №ф-5291 та направлено відповідачу засобами поштового зв`язку. Вищезазначена вимога повернута на адресу позивача «у зв`язку з закінченням терміну зберігання». Як вбачається з матеріалів справи вимога відповідачем не оскаржувалась та на час розгляду справи залишилась не сплаченою.
За таких обставин, станом на день розгляду справи за відповідачем обліковується недоїмка у сумі 1719 грн. 00 коп.
Підпунктом 5.3.2 підпункту 5.3 п.5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 передбачено, що фізичні особи – суб`єкти підприємницької діяльності сплачують протягом року до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада авансові платежі в розмірі 25 відсотків річної суми страхового внеску, обчисленої від суми визначеної податковими органами для сплати авансових сум податку на доходи фізичних осіб – суб`єктів підприємницької діяльності. Суми страхових внесків, сплачені у вигляді авансових платежів, ураховуються платником при остаточному розрахунку, який здійснюється ним до 1 квітня наступного року за звітній рік на підставі даних річної податкової декларації.
Відповідно до п.п 3.1 п. 3 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження платежів зі збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та інших платежів, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 19.01.2002 №2-4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 березня 2002 року за №212/6500, з метою обліку нарахованих і сплачених сум платежів до Пенсійного фонду України на кожний поточний рік відкриваються особові рахунки для суб`єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності.
Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункту 8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, суми страхових внесків своєчасно не сплачені страхувальником, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій; частиною 3 зазначеного Закону передбачено, що органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Відповідно до підпункту «б» підпункту 8.2. пункту 8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 №21-1, якщо страхувальник має на кінець звітного періоду недоїмку зі сплати страхових внесків, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки. 
Вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження з повідомленням про вручення за порядком оформлення зазначених поштових відправлень, установлених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.п 3.1 п. 3 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження платежів зі збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та інших платежів, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 19.01.2002 №2-4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 березня 2002 року за №212/6500, з метою обліку нарахованих і сплачених сум платежів до Пенсійного фонду України на кожний поточний рік відкриваються особові рахунки для суб`єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності. 
Відповідно до п. 5 ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок сум, що надходять від страхувальників в рахунок сплати недоїмки погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій в порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції та здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій. 
Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб`єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 11, 17, 94, 160, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України у Комунарському районі м. Запоріжжя до фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 про стягнення недоїмки зі сплати страхових внесків – задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя суму недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1719 (одна тисяча сімсот дев`ятнадцять) грн. 00 (нуль) коп., яку зарахувати на р/ НОМЕР_2 , філія Запорізьке обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, код ЄДРПОУ 20508410. 

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. 
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. 
Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. 

Суддя К.М.Недашківська