Справа № 638/3660/26
Провадження № 2/638/5812/26
РІШЕННЯ
Іменем України
23 квітня 2026 року       м. Харків
Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Латки І.П.,
за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Харківська міська рада,
третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Надія Юльянівна,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, третя особа – приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Надія Юльянівна,
в с т а н о в и в :
У лютому 2026 року ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, третя особа – приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Надія Юльянівна, в якому просив суд визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 , терміном 3 місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач, є єдиним сином померлої, про факт смерті дізнався від родичів, на похованні матері був відсутній у зв`язку із воєнними діями в Державі Ізраїль та впровадженими обмеженнями на виїзд за кордон його громадян, а також воєнним станом в Україні. На день смерті ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою разом з нею ніхто не проживав і не був зареєстрований. Після смерті матері відкрилася спадщина. 
З метою реалізації свого права на спадкування 16 квітня 2025 року позивач своєчасно звернувся до нотаріуса Бориса Бронштейна у місті Тель-Авів Держави Ізраїль і оформив довіреність на уповноважену особу в Україні - ОСОБА_4 для здійснення ним відповідних правочинів від імені позивача, зокрема, подання заяви про прийняття спадщини. Також позивач оформив заяву про прийняття спадщини. Однак, процедура оформлення цих офіційних документів на представництво та організація їх передачі зайняла тривалий час. Разом з тим, додатковою обставиною тривалого оформлення документів також послугував той факт, що через велику відстань між місцем проживання позивача і місцем знаходженням спадкового майна, з огляду на затримки в роботі поштових служб та тривалі бюрократичні процедури, документи з підготовки для оформлення спадщини зайняли значно більше часу і прибули із запізненням в пару днів. Встановлений законом строк для прийняття спадщини (шість місяців) сплив 19 серпня 2025 року. При цьому, представник позивача, діючи добросовісно, помилково вважав, що заяву для прийняття спадщини потрібно подавати після спливу шести місяців, а не до цього строку. Таким чином, усі дії для прийняття спадщини виконувалися, однак через сукупність об`єктивних причин, непереборних та істотних обставин строк був пропущений. Попри вказане, представник позивача ОСОБА_5 звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Надії Юльянівни (Третя особа) з заявою від 25 серпня 2025 року та від 16 вересня 2025 року та подав належно оформлений пакет документів про прийняття спадщини. Термін пропуску подання заяви про прийняття спадщини був незначний, всього 6 днів. 
За результатами розгляду поданих документів постановою приватного нотаріуса Гончаренко Н.Ю. від 16.09.2025 позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті його матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з відсутністю документів (інформації), які підтверджують факт прийняття спадщини, тобто у зв`язку з пропущенням 6-ти місячного строку для прийняття спадщини.
На підставі вищезазначеного позивач вважає, що пропущений строк є незначним і пропущено його з поважних причин, зумовлених об`єктивними, непереборними, істотними обставинами, внаслідок яких позивач не мав змоги вчасно оформити заяву про прийняття спадщини, проте здійснював всі необхідні дії для оформлення документів, необхідних для її прийняття. 
Харківська міська рада відзиву на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Ухвалою суду від 26 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Надії Юльянівни копію спадкової справи до спадкового майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , № у Спадковому реєстрі 74507462.
05 березня 2026 року до суду надійшли витребувані ухвалою суду докази.
Ухвалою суду від 25 березня 2026 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
В судове засідання сторони не з`явилися, про судове засідання повідомлені належним чином. Представник позивача просив справу розглянути за відсутністю позивача. Відповідач причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. 
Враховуючи положення ч. 1, 3 ст. 131, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи на підставі наявних матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19 лютого 2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24 лютого 2025 року, серія НОМЕР_1 .
На день смерті ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 25.08.2025.
За життя ОСОБА_3 склала три заповіти:
1. Заповіт від 10.06.2009, посвідчений Верещакою Г.Л., державним нотаріусом Десятої Харківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого у реєстрі № 1-1322, яким все належне їй майно заповіла синові ОСОБА_1 ;
2. Заповіт від 14.05.2013, посвідчений Грішаковою О.В., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстраційним № 731, яким належну їй земельну ділянку заповіла ОСОБА_6 ;
3. Заповіт від 18.05.2020, посвідчений Поліщук О.В., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстраційним № 663, яким квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , заповіла ОСОБА_7 , а квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , заповіла  ОСОБА_1 .
ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 20 квітня 2023 року, серія НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , серія НОМЕР_2 від 04.09.1971 року, та Свідоцтвом про укладення шлюбу від 29.04.1992 серія НОМЕР_3 , згідно з яким ОСОБА_7 після укладення шлюбу змінив прізвище на « ОСОБА_8 ».
ОСОБА_1 є громадянином Держави Ізраїль, що підтверджується паспортом ISR № НОМЕР_4 від 03.04.2025; проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
16 квітня 2025 року у нотаріуса Держави Ізраїль Бориса Бронштейна у місті Тель-Авів Перельмутер Олексій Володимирович склав заяву, зареєстровану в реєстрі за № 20-ІІ/25, якою спадщину за заповітом після смерті матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняв.
Крім того 16 квітня 2025 року нотаріусом Держави Ізраїль Борисом Бронштейном у місті Тель-Авів посвідчено довіреність за № 21-ІІ/25, від імені ОСОБА_1 на уповноважену особу в Україні - ОСОБА_4 для здійснення ним відповідних правочинів від імені довірителя, зокрема, подання заяви про прийняття спадщини.
25 серпня 2025 року ОСОБА_4 від імені громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Надії Юльянівна із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 . 
Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 25 серпня 2025 року № 82311910, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, із заявами про прийняття спадщини у визначений ст. 1270 ЦК України строк спадкоємці не зверталися.
Згідно з Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 82311976 від 25.08.2025, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Надією Юльянівною 25 серпня 2025 року зареєстровано спадкову справу № 30/2025 (номер у спадковому реєстрі 74507462) щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 вересня 2025 року № 196/02-14 приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Надія Юльянівна відмовила громадянину Держави Ізраїль ОСОБА_1 , у видачі йому Свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом на майно, яке залишилося після смерті його матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю документів (інформації), які підтверджують факт прийняття спадщини, тобто у зв`язку з пропущенням 6-місячного строку для прийняття спадщини.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно з частинами першою, другою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними.
Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі№ 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22.
За правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17ц, незначний часовий проміжок між закінченням строку для прийняття спадщини та подачею відповідної заяви про прийняття спадщини підлягає врахування при вирішенні спору.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінюючи поважність причин пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд враховує, що він є громадянином Держави Ізраїль, де постійно проживає. Натомість місцем відкриття спадщини є м. Харків. 
Загальновідомою є та обставина, що 24 лютого 2022 року розпочалася військова агресія РФ проти України. Місто Харків належить до території можливих бойових дій. 
На переконання суду, воєнні дії є різновидом непереборної сили найбільш критичного порядку. Їх вплив на цивільні відносини часто є настільки масштабним, що норми, які регулюють розгортання таких відносин в умовах мирного часу, під час дії воєнного стану виявляються абсолютно неадекватними реаліям поточного моменту.
Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 619/2906/23.
Зазначені обставини, на переконання суду, створили для позивача об`єктивні перешкоди для своєчасного звернення до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини.
При цьому, суд враховує, що поведінка позивача як учасника цивільних правовідносин, спрямована на реалізацію своїх спадкових прав, була добросовісною, оскільки він у квітні 2025 року, тобто в межах строку для подання заяви про прийняття спадщини, оформив у нотаріальному порядку відповідні документи (заяву про прийняття спадщини та довіреність) для прийняття спадщини в Україні. З об`єктивних та незалежних від волі позивача причин, його представник своєчасно не звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини в Україні. При цьому, суд враховує, що строк на подання заяви є незначним та складає лише 6 днів, що в контексті встановлених судом фактичних обставин підлягає безумовному врахуванню при вирішенні спору. 
З огляду на встановлені в сукупності обставини справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 з поважних причин. 
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.
Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.
Відповідна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц.
З урахуванням викладеного, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставин справи, виходячи з принципу пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд визнає поважними причини пропуску строку для подання ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 .
Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі та визначення ОСОБА_1 додаткового строку тривалістю 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 .
Керуючись ст. 2, 4, 10, 12-13, 76-81, 89, 131, 141, 223, 259, 263-266, 268, 352, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, третя особа – приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Надія Юльянівна – задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю 3 (три) місяці від дня набрання цим рішенням законної сили.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення суду складено 01 травня 2026 року.

Суддя          І.П. Латка