Справа № 746/61/26
3/746/39/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2026 року

Суддя Срібнянського районного суду Чернігівської області Нагорна Н.Г., при секретарі судового засідання Марченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), 
ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2026 року до Срібнянського районного суду Чернігівської області з Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області надійшов адміністративний матеріал про порушення ОСОБА_1 частини першої статті 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 03 лютого 2026 року серії ЕПР1 № 582451 03 лютого 2026 року о 22 год. 47 хв. в селищі Срібне, на вул. Миру, 41А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «RENAULT TRAFIC», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат огляду – 0,52 % проміле. Особа ОСОБА_1 встановлена на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху (далі – ПДР). Відповідальність за вказане правопорушення передбачена частиною першою статті 130 КУпАП. 

Справа в судове засідання призначалась неодноразово, зокрема, на 11 год. 30 хв.
24 лютого 2026 року, на 14 год. 30 хв. 18 березня 2026 року, на 14 год. 00 хв. 14 квітня 2026 року, на 14 год. 30 хв. 28 квітня 2026 року. Розгляд справи відкладався за клопотаннями особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні 28 квітня 2026 року ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КупАП, не визнав. Вважав, що у його діях був відсутній склад правопорушення, передбаченого вказаною нормою закону. 

Надаючи пояснення, вказав, що увечері 03 лютого 2026 року він повертався додому. На вулиці Миру у селищі Срібне його зупинила інспектор поліції Климова А.М., не 

повідомивши при цьому про причину зупинки, попросила надати документи для перевірки. Перевіривши документи, інспектор запитала, чи вживав він сьогодні алкоголь та запропонувала пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці, мотивуючи це тим, що відчуває від нього запах алкоголю. Як зазначив ОСОБА_1 , знаючи, що алкоголь він у той день не вживав, він погодився пройти тест і дуже здивувався, коли тест показав вміст алкоголю у видихуваному ним повітрі. Він рознервувався, не зорієнтувався і погодився з результатом тесту.

ОСОБА_1 також вказав, що вже пізніше зрозумів, проконсультувавшись, що інспектор поліції повинна була роз`яснити йому належним чином право пройти освідування в медичному закладі у разі незгоди з результатом тесту та роз`яснити наслідки відмови від проходження освідування в медичному закладі, чого інспектор не зробила.

Крім того ОСОБА_1 зазначив, що згадуючи події того вечора, він зрозумів, що мундштук, за допомогою якого проведено тестування, він не розпаковував та не пам`ятає, чи дійсно він був розпакований саме перед проведенням тесту, чи був він герметично запакований.

Підсумовуючи, ОСОБА_1 зазначив, що, на його думку, інспектор поліції у той вечір безпідставно зупинила його, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, та інспектор і не вказала на порушення ним ПДР; на порушення вимог закону не повідомила про причину зупинки; не роз`яснила йому належним чином його права та наслідки вчинення (не вчинення) певних дій, чим порушила ряд норм законодавства України; освідування на стан алкогольного сп`яніння інспектор поліції провела з порушенням процедури, зокрема, не надала йому можливості пересвідчитись у тому, що мундштук, за допомогою якого проводився тест, був герметично запакований.

У статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 251 КУпАП).

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, а саме: 
- протокол про адміністративне правопорушення від 03 лютого 2026 року серії ЕПР1№ 582451;
- чек газоаналізатора Alcotest Drager 6820 від 03 лютого 2026 року (22 год. 53 хв.), результат огляду – 0,52 % проміле; 
- диск із записом відеофіксації, здійсненої працівником поліції;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 власноручно зазначив про згоду з результатами огляду;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 лютого 2026 року (22 год.48 хв.),
безпосередньо в судовому засіданні, суд встановив, що диск із записом відеофіксації, здійсненої працівником поліції, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, неможливо переглянути через його механічне пошкодження, що позбавляє суд можливості визнати диск із записом відеофіксації, здійсненої працівником поліції, належним, допустимим та достовірним, доказом.

Ураховуючи викладене, суд не має можливості на підставі належних, допустимих, достовірних доказів перевірити та спростувати доводи особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме доводи щодо дотримання чи недотримання працівником поліції положень статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», зокрема, щодо повідомлення особі, щодо якої складено протокол, про причину зупинку, роз`яснення прав такій особі та наслідків вчинення (не вчинення) певних дій, дотримання вимог закону безпосередньо під час проведення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Задля забезпечення безсторонності суду під час проваджень у справах про адміністративні правопорушення, суд не вправі ініціювати питання щодо збирання додаткових доказів.

Положення статті 62 Конституції України визначають, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» та «Коробов проти України»). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

У статті 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, такою обставиною є відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 частини першої статті 247 КУпАП).

Встановивши вказане, врахувавши позицію Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку про закриття адміністративного провадження щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною нормою,

На підставі викладеного та керуючись керуючись частиною першої статті 130, статтями 247, 243 – 287 КУпАП, суддя –
ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Срібнянський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.Г. Нагорна