РІШЕННЯ
Іменем України

08 червня 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/363/26  	
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Мігди Р. Ю., у відкритому засіданні, за правилами загального позовного провадження, розглянув справу
за позовом Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави, 
вул. Овдіївська, 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600;
в особі позивача Державної екологічної інспекції у Чернігівській області,
вул. Пантелеймонівська, 12, м. Чернігів, 14017;
до відповідача Батуринської міської ради,
вул. В. Ющенка, 30, м. Батурин, Ніжинський район, Чернігівська область, 16512;
предмет спору про відшкодування шкоди у розмірі 3 027 750,21 грн

за участю повноважних представників сторін:
від позивача: Городник Т.М. – діє в порядку самопредставництва юридичної особи згідно з витягом з ЄДЛРПОУ;
від відповідача: не прибув;
від прокуратури: Юзвак Л.Б. – прокурор відділу.

У судовому засіданні 08.06.2026, Господарським судом Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

20.04.2026, Ніжинською окружною прокуратурою, в інтересах держави в особі позивача, Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, поданий позов до Батуринської міської ради про відшкодування шкоди в розмірі 3 027 750,21 грн, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок вирубки 121 дерева роду сосна та 1 дерева роду клен на земельній ділянці, що розташована за географічними координатами: 51.3602387, 32.9102627, поблизу с. Матіївка Ніжинського району Чернігівської області в адміністративних межах Батуринської міської ради.
Суд, ухвалою від 27.04.2026, відкрив провадження в справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 18.05.2026; установив учасникам справи процесуальні строки для подачі письмових заяв по суті спору, в порядку статей 165 – 167, 178, 184 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), зокрема, відповідачу – 15 календарних днів з дня отримання даної ухвали суду, для подачі мотивованого відзиву на позов.
Ухвала про відкриття провадження в справі доставлена до електронного кабінету Батуринської міської ради в підсистемі Електронний суд, 27.04.2026 о 16:13, про що сформовано довідку про доставку електронного листа користувачу ЄСІТС.
Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позов, проти позовних вимог не заперечив.
За частиною 2 статті 178 ГПК України, в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
18.05.2026, за результатами підготовчого засідання, суд постановив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 08.06.2026, про що відповідач повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України, засобами електронного зв`язку в підсистемі Електронний суд.
08.06.2026, у судове засідання прибули: повноважний представник позивача та прокурор; відповідач повторно до суду не прибув, без пояснення причин, про дату, час та місце судового розгляду спору неодноразово повідомлений належним чином, про що свідчать наявні матеріали справи.
Неприбуття відповідача в судові засідання 18.05.2026 та 08.06.2026, неподання ним відзиву на позов, в силу частини 2 статті 178, частини 1 та п. 2 частини 3 статті 202 ГПК України, не є перешкодою для вирішення спору по суті, за наявними матеріалами справи.
Суд, до початку розгляду спору по суті, долучив до матеріалів справи польову перелікову відомість пнів за фактом незаконної порубки, встановленої правоохоронними органами станом на 08.01.2025.
Суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав повноважного представника позивача та прокурора, які позов підтримали в повному обсязі.
Суд розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ:

До Державної екологічної інспекції у Чернігівській області надійшло електронне звернення № 003547 громадянки Іващенко В.С. (вх. № 10-30/І/4 від 06.01.2025), подане з використанням засобів електронного сервісу «ЕкоЗагроза», щодо незаконної вирубки дерев на території Батуринської міської ради.
08.01.2025, у ході розгляду звернення № 003547, старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Феськовцем О.О., державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Овдієнком В.А та громадським інспектором з охорони довкілля Чернігівської області Яковенком В.М., за участі заявниці ОСОБА_1 , проведено обстеження місця події та виявлено незаконну порубку дерев різних порід у кількості 122 одиниці, невстановленими особами, за відсутності дозвільних документів (рубка проведена наприкінці 2024 року), у лісовому масиві за координатами: 51.3602387, 32.9102627, неподалік с. Матіївка на землях лісового фонду комунальної власності Батуринської територіальної громади Ніжинського району Чернігівської області, про що складено акт № 02/05 від 08.01.2025. 
На місце події викликано слідчо-оперативну групу Бахмацького ВП Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівські області, спільно з якими проведено заміри діаметрів пнів зрізаних дерев стрічкою металевою Р5УЗК ДСТУ 4179-2003 (ГОСТ 7502-98), складений протокол огляду місця події та польову перелікову відомість (датовані 08.01.2025).
Згідно з протоколом огляду місця події, складеного 08.01.2025, слідчим Проценко Д. ВП № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівські області, за участю державних інспекторів з охорони НПС Феськовця О.О., Коваленка В.С., у присутності понятих: Яковенка В.М., ОСОБА_2 , установлено: місце завдання шкоди навколишньому природному середовищу за координатами: 51.3602387, 32.9102627, неподалік с. Матіївка Ніжинського району Чернігівської області; за фактом незаконної вирубки дерев породи сосна, в кількості 121 одиниця (сироростучі та сухостійні), діаметр пнів за діапазонами коливається від 22,1 см (найменший показник) до 71 см (найбільший показник); та породи клен гостролистий (сироростучий), в кількості 1 одиниця, з діаметром пня від 21 - 25 см.
За повідомленням Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, 08.01.2025, слідчим відділом ВП № 1 (Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області розпочато кримінальне провадження № 42025272180000005, за частиною 1 статті 246 Кримінального кодексу України (згодом правову кваліфікацію змінено на частину 4 вказаної статті), за фактом незаконної порубки невідомими особами деревини поблизу с. Матіївка Батуринської ТГ Ніжинського району Чернігівської області.
Згідно з постановою Ніжинської окружної прокуратури від 25.02.2026 в межах кримінального провадження № 42025272180000005, надано дозвіл на розголошення відомостей досудового розслідування в указаному провадженні, відкрите 08.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 246 КК України, для вжиття заходів представницького характеру.
За висновком Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 17.02.2026 № СЕ-19/125-25/15940-ФХЕД, складеного за результатами проведеної інженерно-екологічної експертизи в межах кримінального провадження № 42025272180000005, внаслідок вирубки 121 дерева роду сосна та 1 дерева роду клен на земельній ділянці, що розташована за географічними координатами: 51.3602387, 32.9102627, поблизу с. Матіївка Ніжинського району Чернігівської області, розмір екологічної шкоди, завданої навколишньому природному середовищу (державі), станом на 08.01.2025, складає 3 027 750,21 грн.
Винних осіб за фактом вчинення злочину, кваліфікованого за частиною 4 статті 246 КК України, в межах кримінального провадження № 42025272180000005, правоохоронними органами не встановлено.
За інформацією, наданою ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, в листі від 23.03.2026 № 10-25-0.2-1888/2-26 земельна ділянка за координатами: 51.3602387, 32.9102627, не сформована, кадастровий номер не присвоєний, відомості в ДЗК відсутні.
З використанням прикладних програм для смартфонів і доступних сервісів Google, за допомогою кейсів та шарів Національного геопорталу НІГД встановлено, що географічні координати: 51.3602387, 32.9102627, розміщені на несформованій земельній ділянці, землях запасу Батуринської міської ради ТГ Ніжинського району Чернігівської області.
Відповідач наведених обставин не спростував.
Предметом розгляду є поданий прокурором позов в інтересах держави в особі Держекоінспекції у Чернігівській області до відповідача, Батуринської міської ради, в порядку частини 2 статті 107 Лісового кодексу України (далі - ЛК України), в адміністративних межах ТГ якого виявлено факт незаконної порубки дерев невстановленими особами, як внаслідок, навколишньому природному середовищу завдано шкоди в розмірі 3 027 750,21 грн, що підлягає відшкодуванню в судовому порядку.
Щодо підстав представництва інтересів держави прокурором в цій справі в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області.
Підстави представництва інтересів держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, прокурор мотивує невиконанням позивачем обов`язків щодо захисту інтересів держави в суді за фактом заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу.
Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення її інтересів, якщо їх захист не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Положення частини 3 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” якою обґрунтоване звернення прокурора з цим позовом до суду, як на момент подачі цього позову до суду так і на момент ухвалення судового рішення в справі, чинні.
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Частина 4 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва. 
Відповідно до п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України (затвердженого постановою КМУ від 19.04.2017 № 275), Державна екологічна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) в сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Згідно з п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію у Чернігівській області (затвердженого наказом Державної екологічної інспекції від 04.12.2025 № 190), екологічна інспекція є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.
На підставі п. 5 частини 2 розділу ІІ Положення Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами – нерезидентами, вимог законодавства про охорону земель, про охорону, захист, використання та відтворення лісів.
Отже, Державна екологічна інспекція у Чернігівській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України на території Чернігівської області, який здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства про охорону земель, про охорону та захист лісів, відтак є компетентним органом у спірних правовідносинах.
Прокурор звернувся до Державної екологічної інспекції у Чернігівській області листом від 25.02.2026 № 52-72-1186ВИХ-26, за фактом заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної рубки дерев на земельній ділянці, розташованій за географічними координатами: 51.3602387, 32.9102627, поблизу с. Матіївка Ніжинського району Чернігівської області в адміністративних межах Батуринської міської ради, просив повідомити про вжиті заходи щодо стягнення шкоди.
Державна екологічна інспекція у Чернігівській області у листі від 25.02.2026 № 52-72-1186/ВИХ-26, на запит прокуратури, повідомила, що Інспекція по факту виявленого порушення зверталась в досудовому порядку до Батуринської міської ради з претензією від 18.06.2025 № 09/1769 щодо відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, проте в добровільному порядку орган місцевого самоврядування кошти не сплатив; повідомив, що самостійно не має наміру звертатись з відповідним позовом до суду, позаяк докази за фактом вчиненого правопорушення знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 42025272180000005.
За висновком суду, матеріалами справи підтверджено, що позивач не вжив ефективних заходів для усунення порушення та не мав наміру на звернення до суду з відповідним позовом.
Виходячи з установлених обставин, суд вважає, що прокурор правильно визначив суб`єктний склад сторін у справі. Підставою реалізації ним представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка позивача щодо захисту інтересів держави, що полягають у відшкодуванні шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, за фактом незаконної порубки дерев у адміністративних межах Батуринської міської ради (землі запасу).
У порядку статті 23 Закону України “Про прокуратуру” прокурор повідомив позивача про намір подати позов в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до відповідача, Батуринської міської ради, про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев. 
Наявність у прокурора підстав захисту інтересів держави в межах цієї справи сторонами під сумнів не ставиться.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.
Стаття 11 ЦК України встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової шкоди іншій особі.
За приписами статті 13 Конституції України, зокрема, земля та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Відповідно до статті 5 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Ліс, як природний ресурс загальнодержавного значення, підлягає державній охороні і регулюванню на всій території України.
Згідно зі статтями 1 – 3 Лісового кодексу України, усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Лісові відносини – суспільні відносини, які стосуються володіння, користування та розпоряджання лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства. Об`єктом лісових відносин є лісовий фонд України та окремі лісові ділянки. Суб`єктами лісових відносин є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, юридичні особи та громадяни, які діють відповідно до Конституції та законів України.
Лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", Лісовим кодексом України, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також, зокрема, лісовим законодавством, та іншим спеціальним законодавством.
Норми Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» у сфері спірних відносин слід визнавати спеціальними до загальних норм Лісового або Земельного кодексів України. Ця спеціальність (особливість) визначається не обсягом нормативного регулювання загалом лісових або земельних питань, а особливістю механізму їх регулювання.
У частині 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. 
Статтею 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Відповідно до статті 16 ЛК України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. 
Статтями 17, 18 ЛК України встановлено, що в постійне та тимчасове користування ліси на землях комунальної власності для ведення лісового господарства надаються на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища.
Частиною 2 статті 19 ЛК України визначено, що обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вжиття інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримання правил і норм використання лісових ресурсів покладено на постійних лісокористувачів.
Положеннями статті 63 ЛК України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.
Згідно з п. 5 частини 1 статті 64 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.
Організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб. Забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу (частини 1, 5 статті 86 ЛК України).
Порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів (статті 105 ЛК України).
Шкода заподіяна лісу, не наданому в користування, у разі не встановлення осіб, винних у заподіянні шкоди, відшкодовується органом місцевого самоврядування, у межах території якого знаходиться ліс, якому була заподіяна шкода (частина 2 статті 107 ЛК України).
Виходячи з положень ЛК України, віднесення лісів до лісового фонду України не залежить від категорії (основного цільового призначення) земельної ділянки, на якій вони зростають. Норма, закріплена у частині 2 статті 107 цього Кодексу, не ставить настання відповідальності органу місцевого самоврядування за порушення лісового законодавства у вигляді відшкодування шкоди заподіяної лісу, в залежність від категорії (цільового призначення) земельної ділянки, на якій розташований ліс, якому була спричинена шкода. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.09.2024 у справі № 918/1356/23.
Згідно з п. е) частини 1 статті 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України.
Статтею 69 цього ж Закону встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначені статтею 1166 ЦК України, а саме: будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі.
Відшкодування майнової шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою, є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
Разом з тим, ЛК України унормовано відшкодування органом місцевого самоврядування шкоди, заподіяної лісу, не наданому в користування у разі не встановлення осіб, винних у заподіянні шкоди. В такому випадку неправомірність дій особи не встановлюється, позаяк така особа відсутня. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.09.2024 у справі № 918/1356/23.
Лісовий кодекс, зокрема частина 2 статті 107, передбачає обов`язок органу місцевого самоврядування відшкодувати заподіяну лісу шкоду. Аналіз частини 2 статті 107 цього Кодексу свідчить про те, що такий обов`язок виникає в органу місцевого самоврядування за наявності таких умов в сукупності: якщо особи, винні у заподіянні шкоди не встановлено та якщо ліс, якому була заподіяна шкода, знаходиться у межах території органу місцевого самоврядування.
Згідно з п. 24 Перехідних положень ЗК України, земельна ділянка (несформована), на якій виявленого незаконну вирубку дерев, належить до земель комунальної власності територіальної громади в особі Батуринської міської ради (землі запасу).
У ході досудового розслідування в межах кримінального провадження № 42025272180000005, винних осіб у скоєнні злочину, кваліфікованого за частиною 4 статті 246 КК України, правоохоронними органами не встановлено.
Матеріалами справи підтверджено факт незаконної вирубки дерев різних порід у кількості 122 одиниці, за відсутності дозвільних документів (наприкінці 2024 року), у лісовому масиві за координатами: 51.3602387, 32.9102627, неподалік с. Матіївка в адміністративних межах Батуринської ТГ в особі Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області.
За відсутності встановлених винних осіб у незаконній вирубці дерев та за обставини виявлення незаконної вирубки дерев на земельній ділянці, вкритій лісовою рослинністю, яка знаходиться у межах території Батуринської міської ради Ніжинського району, у спірних правовідносинах наявні усі умови, передбачені частиною 2 статті 107 ЛК України, для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди на підставі прямої норми закону за завдання шкоди лісу внаслідок незаконної вирубки дерев і саме відповідач, як орган місцевого самоврядування, у межах території якого знаходиться ліс, якому була заподіяна шкода, є відповідальним за виявлене правопорушення у вигляді незаконної вирубки дерев. 
Протиправна поведінка відповідача полягає в тому, що він не виконав свого обов`язку щодо здійснення охорони лісу від незаконних рубок, не здійснив контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідач допустивши протиправну бездіяльність у вигляді нездійснення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних рубок на належній йому території земель лісового фонду, діяв неправомірно, що призвело (причинно-наслідковий зв`язок) до незаконного вирубування невстановленими особами дерев (у кількості 122 одиниці) та спричинення шкоди лісу (в розмірі 3 027 750,21 грн). 
Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19.09.2024 у справі № 918/1356/23, від 06.05.2025 у справі № 918/710/24, від 23.09.2025 у справі № 906/994/24. 
За висновком судового експерта Янченка М.В. Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС № СЕ-19/125-25/15940-ФХЕД від 17.02.2026, за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи у кримінальному провадженні № 42025272180000005, шкода завдана навколишньому природному середовищу, внаслідок вирубки 121 дерева роду сосна та 1 дерева роду клен на земельній ділянці, що розташована за географічними координатами: 51.3602387, 32.9102627, поблизу с. Матіївка Ніжинського району Чернігівської області, складає 3 027 750,21 грн. 
Висновок підготовлений в рамках кримінального провадження особою (атестованим судовим експертом) попередженою про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Висновок відповідає положенням 98 ГПК України, є належним та допустимим доказом у справі, в розумінні статей 76, 77 цього Кодексу. Подібні за своїм змістом висновки наведені Верховним Судом у постанові від 15.04.2021 у справі № 759/15556/18.
Заперечень щодо правомірності проведення розрахунку, правильності обчислення та розміру заподіяної шкоди від відповідача не надходило.
Розрахунок розміру заподіяної шкоди навколишньому природному середовищу обрахований експертом відповідно до Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу (затверджених постановою КМУ від 23.07.2008 № 665). 
Відповідач, допустивши протиправну бездіяльність у вигляді нездійснення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних рубок на належній йому території, діяв неправомірно, що призвело (причинно-наслідковий зв`язок) до незаконного вирубування невстановленими особами дерев та спричинення шкоди лісу. 
Суд зазначає, що в силу частини 2 статті 107 ЛК України, в разі невстановлення винних осіб, на Батуринську міську раду Ніжинського району, в межах території якої виявлено факт незаконної вирубки дерев, покладається обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної державі, що наразі не відшкодована. 
За змістом статті 13 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлений позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову.
За приписами частин 1, 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
За змістом статей 13, 74 ГПК України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).
Судом вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясування всіх питань, винесених на його розгляд. 
Виходячи з установлених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, наявними в матеріалах справи, відтак підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат.
При ухваленні рішення в справі, суд, зокрема, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.
Відповідно до п. 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, – на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
З огляду на те, що позов підлягає задоволенню, за рахунок відповідача прокуратурі відшкодовуються судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 36 333,00 грн, згідно з платіжною інструкцією від 13.04.2026 № 917.
Керуючись статтями 13, 14, 42, 46, 53, 55, 73 – 80, 86, 123, 129, частиною 2 статті 178, статтями 202, 233, 236 – 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:
1. Задовольнити повністю позов Ніжинської окружної прокуратури (код ЄДРПОУ 02910114) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області (код ЄДРПОУ 38053846) до Батуринської міської ради (код ЄДРПОУ 04412354) про відшкодування шкоди в сумі 3 027 750,21 грн.
2. Стягнути з Батуринської міської ради (код ЄДРПОУ 04412354; вул. В. Ющенка, 30, м. Батурин, Ніжинський район, Чернігівська область, 16512) на користь Державної екологічної інспекції у Чернігівській області (код ЄДРПОУ 38053846; вул. Пантелеймонівська, 12, м. Чернігів, 14017) 3 027 750,21 грн шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, шляхом перерахування отримувачу: ГУК у Черніг.обл/тг м. Батурин/24062100, р/р UA358999980333139331000025633; код ЄДРПОУ 37972475; призначення платежу: 24062100; найменування коду класифікації доходів бюджету: грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.
3. Стягнути з Батуринської міської ради (код ЄДРПОУ 04412354; вул. В. Ющенка, 30, м. Батурин, Ніжинський район, Чернігівська область, 16512) на користь Чернігівської обласної прокуратури (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000; код ЄДРПОУ 02910114) (одержувач: прокуратура Чернігівської області, UA248201720343140001000006008, код ЄДРПОУ 02910114, банк ДКСУ м. Київ) 36 333,00 грн судового збору.
4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 ГПК України. 

Повне судове рішення складено та підписано 15.06.2026.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко