ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року м. Львів		Справа № 300/5084/23 пров. № А/857/19417/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді Боршовського Т.І., 
суддів Кухтея Р.В.,
Шевчук С.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2026 року у справі № 300/5084/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
суддя в 1-й інстанції – Шумей М.В.,
час ухвалення рішення – 11 березня 2026 року,
місце ухвалення рішення – м. Івано-Франківськ,
дата складення повного тексту рішення – не зазначено.

ВСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст вимог.
ОСОБА_1 (далі також – ОСОБА_1 , позивач) через свого представника звернувся до суду першої інстанції із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі № 300/5084/23. Заява мотивована тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі також – ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, відповідач) не виконує рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 у справі № 300/5084/23, а саме: не виплачує заборгованість в сумі 157466,14 грн. Вважає, що невиконання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області рішення суду більше року з дня набрання ним законної сили є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
ІІ. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2026 року заяву про зміну способу і порядку виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 № 300/5084/23 задоволено. 
Змінено спосіб і порядок виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 № 300/5084/23 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 перераховану та невиплачену суму пенсії у розмірі 157466,14 грн.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили 23.02.2024, на момент звернення позивача із заявою про зміну способу і порядку виконання відповідачем не виконано в повному обсязі, оскільки позивачу не виплачена нарахована пенсія за період з 01.03.2022 року по 31.03.2024 року в сумі 157466,14 грн.

ІІІ. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню. Покликається на те, що Головним управлінням на виконання рішення суду ОСОБА_1 проведено відповідний перерахунок пенсії. Різницю між перерахованим і фактично виплаченим розміром пенсії за період з 01.03.2022 по 31.03.2024 в сумі 157466,14 гривень внесено до Реєстру судових рішень Пенсійного фонду України, виплата за яким буде проведена за наявності фінансування з Державного бюджету України. Вважає, що ГУ ПФУ в Івано-Франківській області добровільно вчинено весь обсяг дій і прийнято достатньо правових рішень, які забезпечили виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 у справі № 300/5084/23. Звертає увагу суду, що у даному випадку задоволення вимоги заявника фактично змінює зміст та суть раніше ухваленого по справі судового рішення.

ІV. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що ухвала Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2026 року у справі № 300/5084/23 прийнята з дотриманням норм законодавства, на підставі повно встановлених обставин справи та з урахуванням правових висновків Верховного Суду. Доводи апеляційної скарги, на його переконання, є безпідставними. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
V. Обставини справи, встановлені судами.
У провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 у справі № 300/5084/23 позов задоволено повністю: визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо обмеження у виплаті пенсії ОСОБА_1 десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, без врахування індексацій протиправними; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.03.2022 виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення, визначеного станом на листопад 2019 року від 01.07.2021 №1219 і повного розміру індексацій, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» шляхом збільшення на коефіцієнт 1,14 та постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» шляхом збільшення на коефіцієнт 1,19 в повному розмірі, виходячи із 90 % грошового забезпечення та раніше виплачених сум.
Вказане рішення набрало законної сили 27.06.2023.
15.01.2026 за заявою позивача Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи.
30.01.2026 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження № АСВП: 80098531.
У зв`язку з тим, що рішення суду в частині виплати нарахованої заборгованості залишається не виконаним, представником позивача 24.02.2026 подано до суду першої інстанції заяву про зміну способу і порядку виконання рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 у справі № 300/5084/23.
VI. Релевантні джерела права та акти їхнього застосування.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частин другої та третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. 
Законом України від 21 листопада 2024 року № 4094-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» (далі також - Закон № 4094-ІХ), який набрав чинності 19.12.2024, внесені зміни до розділу 4 КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах». 
Також Законом № 4094-ІХ КАС України доповнений статтями 3821 – 3823.
На підставі частини дев`ятої статті 3823 КАС України суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу.
Положеннями абзацу першого частини першої статті 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно з частиною третьою статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Положення частини третьої статті 378 КАС України на підставі Закону № 4094-IX були доповнені абзацом другим такого змісту: «Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.».
VII. Позиція суду апеляційної інстанції.
Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу у цій справі, дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу і порядку виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 № 300/5084/23 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перерахованої та невиплаченої суми пенсії у розмірі 157466,14 грн. 
Колегія суддів апеляційного суду вважає вказаний висновок суду першої інстанції правильним.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили 23.02.2024, на момент звернення позивача до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання відповідачем не виконано в повному обсязі, а саме: не виплачена нарахована пенсія за період з 01.03.2022 року по 31.03.2024 року в сумі 157466,14 грн.
Так, відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 0903001871 заборгованість по сплаті нарахованої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.03.2022 року по 31.03.2024 року становить 157466,14 грн.
Аргументи відповідача на обґрунтування заперечень щодо заяви стягувача зводилися до такого:
1) ГУ ПФ України виконало рішення суду у цій справі та перерахувало пенсію позивачу, яка з дати перерахунку виплачується в повному розмірі;
2) заборгованість за попередній період обліковується та виплачується в установленому КМУ в постанові від 14.07.2025 № 821 порядку, за рахунок бюджетних призначень ПФУ, в межах відповідних бюджетних надходжень, з урахуванням дати надходження рішення до органу ПФУ та дати набрання судовим рішенням законної сили;
3) в ГУ ПФ України відсутні бюджетні асигнування з державного бюджету для виплати особі заборгованості в повному обсязі;
4) зміна способу виконання рішення суду щодо зобов`язання ГУ ПФ України здійснити перерахунок та виплату пенсії особі на стягнення з ГУ ПФ України конкретної суми пенсії на користь особи є зміною рішення по суті.
Оцінивши аргументи боржника, які перекликаються з доводами апеляційної скарги, щодо неможливості зміни способу виконання рішення суду у спосіб, про який просить стягувач, а також покликання на практику Верховного Суду, колегія суддів апеляційного суду вказує на таке.
Боржник не врахував змін до процесуального закону та наводить у цій справі аргументи, які були слушними з огляду на дію редакції статті 378 КАС України, чинної до 18.12.2024.
Так, до 2024 існували усталені підходи касаційного суду до застосування статті 378 КАС України у її взаємозв`язку із положеннями статті 245 КАС України щодо способів захисту прав особи та відповідних повноважень суду обирати один із них з метою ефективного захисту прав особи; відповідно до цих підходів зміна способу виконання рішення про перерахунок та виплату пенсії на стягнення заборгованості по пенсії трактувалася як зміна рішення по суті, що не допускається на стадії його виконання.
Проте законодавець прийняттям Закону № 4094-IX змінив правове регулювання спірних правовідносин, щодо якого були сформовані згадані висновки Верховного Суду, на які покликається апелянт. 
28 жовтня 2025 Верховний Суд зробив правовий висновок щодо застосування статті 378 КАС України в редакції Закону від 21 листопада 2024 року № 4094-IX.
Так, Верховний Суд в постанові від 28.10.2025 у справі № 380/7706/22 зазначив:
« 57. Водночас, з 19 грудня 2024 року положення частини третьої статті 378 КАС України на підставі Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень від 21 листопада 2024 року №4094-IX (далі Закон №4094-IX) були доповнені абзацом другим такого змісту: Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат..
58. Ця норма встановлює самостійну та достатню підставу для зміни способу виконання після двомісячного строку невиконання рішення про пенсійні виплати.
59. Згідно із пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
60. Як зазначено у пояснювальні записці до проєкту Закону №4094-ІХ (https://itd.rada.gov.ua/billinfo/Bills/pubFile/1861803 ) він був ухвалений як елемент виконання Україною зобов`язань у межах групи справ Іванов (№40450/04)/Бурмич (№46852/13) і Національної стратегії розв`язання проблеми невиконання судових рішень, схвалену розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року №1218-р.
61. Метою внесення змін до процесуального закону є забезпечення реального виконання судових рішень, а не формальне підтвердження обов`язку суб`єкта владних повноважень.
62. Зміни до частини третьої статті 378 КАС України, внесені Законом №4094-ІХ, запроваджують автоматичний наслідок у вигляді можливості зміни способу виконання після двох місяців невиконання рішення.
63. З цього приводу Верховний Суд зазначає, що прийняттям Закону №4094-ІХ Верховна Рада України змінила концепцію статті 378 КАС України, запровадивши самостійну підставу для зміни судом способу виконання судового рішення.
64. Крім того, Верховна Рада України цим законодавчим актом усунула необхідність для позивача звертатися з новим позовом для стягнення вже нарахованих, але невиплачених сум, визнавши це непропорційним і таким, що підриває ефективність судового захисту.
65. Виходячи з мети цих змін, судове втручання у спосіб виконання не є переглядом суті рішення, а становить механізм забезпечення реального і своєчасного виконання судового рішення, що відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 129-1 Конституції України…
[…].
77. Суд вважає неправомірним будь-який формалістичний підхід до тлумачення статті 378 КАС України, який дозволяє суб`єкту владних повноважень зловживати процесуальними правами шляхом затягування виконання рішення, особливо у випадках, коли такий підхід нівелює реальне поновлення прав заявника.
78. Водночас позиція Верховного Суду, відображена, зокрема, в ухвалі від 03 березня 2025 року у справі №160/5259/20, послідовно підкреслює, що формальне виконання зобов`язань без реального відновлення прав особи є неприпустимим, особливо у справах щодо пенсійних виплат. Судовий контроль має гарантувати ефективний захист соціальних прав.
79. Вищенаведений правовий підхід Верховного Суду полягає в тому, що метою судового контролю за виконанням рішення суду є не лише перевірка звіту боржника, а й забезпечення фактичного поновлення прав. Якщо виконання рішення про зобов`язання вчинити дії блокується неправомірною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, суд зобов`язаний обрати інший спосіб виконання, який забезпечить безумовне і реальне поновлення прав, а саме - стягнення коштів.
80. У свою чергу зміна способу виконання судового рішення не є створенням нового грошового зобов`язання, оскільки сума заборгованості у розмірі 313587,00 грн є чітко визначеною та нарахованою самим відповідачем. Відтак, суди обґрунтовано здійснили заміну невиконаного зобов`язання нарахувати та виплатити грошові кошти на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області цих коштів для забезпечення належної реалізації права позивача.».
Отже, з огляду на висновок Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 378 КАС України зі змінами, внесеними Законом № 4094-IX, суд апеляційної інстанції висновує, що вказана норма процесуального закону встановлює самостійну та достатню підставу для зміни способу виконання після двомісячного строку невиконання рішення про пенсійні виплати.
Тобто зміни до частини третьої статті 378 КАС України, внесені Законом № 4094-ІХ, запроваджують автоматичний наслідок у вигляді можливості зміни способу виконання після двох місяців невиконання судового рішення.
Як встановлено судом першої інстанції, на момент постановлення судом оскаржуваної ухвали, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 у справі № 300/2444/23 не виконане у повному обсязі більше двох місяців з дня набрання ним законної сили з огляду на неналежне фінансування державою відповідних витрат, що істотно ускладнює виконання судового рішення.
При цьому, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що зміна способу виконання судового рішення не є створенням нового грошового зобов`язання, оскільки сума заборгованості є чітко визначеною та нарахованою самим відповідачем.
Також внаслідок зміни правового регулювання є нерелевантними відповідні аргументи апелянта та висновки Верховного Суду, на які він покликається.
Отже, суд першої інстанції обґрунтовано, за правильного застосування норми процесуального права, здійснив заміну невиконаного зобов`язання з «нарахувати та виплатити» на «стягнути» суму пенсії з територіального управління ПФУ для забезпечення ефективної реалізації права позивача та забезпечення повного та своєчасного виконання судового рішення з огляду на гарантії, встановлені статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
З огляду на те, що апеляційний суд визнав доводи апеляційної скарги помилковими та такими, що не спростовують висновки суду першої інстанції, то апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
За правилами статті 139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2026 року у справі № 300/5084/23 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	Т. І. Боршовський 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук  	
Повне судове рішення складено 25.05.26