Справа № 474/1204/25
Провадження № 2/474/29/26
РІШЕННЯ
Іменем України
18.05.26р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Сокола Ф.Г.
за участю секретаря судового засідання Лисейко Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
встановив:

19.12.2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 9325438 від 13.02.2023р. у розмірі 51 009 грн. 75 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13.02.2023р. між ОСОБА_1 та ТОВ “Мілоан” був укладений електронний кредитний договір про споживчий кредит № 9325438, згідно з умовами якого відповідач отримав 15 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Договір підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ “Мілоан” та відповідачем не був би укладений. Кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти на рахунок платіжної карти зареєстрованої відповідачем в особистому кабінеті. 
26.07.2023р. між ТОВ “Мілоан” та ТОВ “ФК “Кредит-Капітал” укладений Договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 9325438, що укладений між ТОВ “Мілоан” та відповідачем.
Сума заборгованості відповідача відповідно до виписки з особового рахунку становить 51 009 грн. 75 коп., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 11 850 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків 37 659 грн. 75 коп.; прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту - 1 500 грн. 00 коп. 
Представник позивача Усенко М.І. в судові засідання 06.03.2026р. та 18.05.2026р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду. Водночас у прохальній частині позовної заяви та у заяві від 05.05.2026р. просив розглядати позовну заяву за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Відповідач в судові засідання 06.03.2026р. та 18.05.2026р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, шляхом направлення судових повісток про виклик у судові засідання з прикріпленими до них файлами одержувачу ОСОБА_1 в його електронний кабінет. 
Водночас 23.02.2026р. відповідач звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, та ознайомився з ними згідно заяви, вказаної ж дати.
04.03.2026р. відповідач подав заяву до суду, в якій просив долучити до справи докази на підтвердження оплати за договором, а саме копії квитанцій: № К46В-Н025-В961-С14К від 01.03.2023р. на сума 4 500 грн.; № 0Р4Е-НТ91-ВАХ8-Х86Н від 29.03.2023р. на суму 3 000 грн. та № 8МСА-35А6-ММ3К-28ЕС від 17.03.2023р. на суму 1 500 грн.
18.05.2026р. відповідач звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, в якій позов визнав частково, - в частині тіла кредиту.
З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. 
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
13.02.2023р. в особистому кабінеті на сайті ТОВ “Мілоан” https://miloan.ua/ ОСОБА_1 створив Анкету-заяву на кредит № 9325438, в якій виявив бажання на отримання кредиту у сумі 15 000 грн. 00 коп. на строк 15 днів, з кінцевою датою повернення кредиту - 28.02.2023р. У ній же зазначено суму до повернення 19 875 грн. 00 коп. та складові сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту 1 500 грн. 00 коп. (10% від суми кредиту за договором) та проценти за користування кредитом 3 375 грн. 00 коп. які нараховуються за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. А також міститься перелік дій щодо процесу оформлення та розгляду заяви, а саме за 13.02.2023р. у погодинному розрізі: 13.02.2023р. о 07:31:06 - заповнення заяви; вказаної дати о 07:32:15 - автоматична перевірка та о 07:32:29 - перевірка у БКІ; о 07:32:36 - скоринг, о 07:32:36 - перевірка у БКІ; о 07:34:05 - скоринг; вказаної дати о 07:34:10 - підписання договору та о 07:34:54 – оброблено.
Рішенням товариства від 13.02.2023р. - заявка погоджена, про що наявні відмітки у заявці. Погоджені умови кредитування по заявці № 9325438: заявлена сума - 15 000 грн., замовлений строк - 15 днів, погоджена сума - 15 000 грн., погоджений строк - 15 днів, комісія за надання кредиту - 10% одноразово; ставка процентів - 1,50% за кожен день користування.
13.02.2023р. ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписано Договір про споживчий кредит № 9325438 укладений між ним та ТОВ “Мілоан” (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого, п. 1.1., позикодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3 Договору надати позичальнику гротові кошти у сумі визначеній у п. 1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений п. 1.4 Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. 
Сума (загальний розмір) кредиту становить 15 000 грн. (п. 1.2 кредитного договору).
Кредит надається строком на 105 днів з 13.02.2023р. і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період - 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 28.02.2023р. (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 29.05.2023р. (п.п. 1.3-.1.3.2 кредитного договору).
Позичальник має повернути кредит та сплатити комісії, проценти - в рекомендовану дату платежу 28.02.2023р., але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 29.05.2023р. (п. 1.4 кредитного договору).
Загальні витрати позичальника за кредитом у пільговий період 4 875 грн (94,072% річних), та за ввесь строк кредитування - 45 375 грн (1052% річних). Орієнтовна загальна вартість кредиту у пільговий період 19 875 грн 00 коп., та за ввесь строк кредитування - 60 375 грн 00 коп. Всі трати розраховані з припущення, що строк кредитування залишиться незмінним та позичальник виконає свої обов`язки у строки визначені в договорі (п. 1.5 кредитного договору). 
Пунктами 1.5.1 та 1.5.3 кредитного договору визначено, що комісія за надання кредиту - 1 500 грн. 00 коп. (10% від суми кредиту, одноразово). Проценти за користування кредитом у пільговий період - 3 375 грн (1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом). Проценти за користування кредитом у поточний період - 40 500 грн (нараховуються за стандартною процентною ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. 
Позичальник сплачує позикодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування ним у розмірах визначених п.п. 1.5.1-1.5.3 договору в термін вказаний у п. 1.4 договору. У випадку, якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний у п. 1.3 договору він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за ставкою у п. 1.5.2, у сумі та на умовах визначених п. 2.3. договору. Нарахування процентів здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з врахуванням особливостей визначених п. 2.2.3 кредитного договору. Проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена п. 1.5.3 договору яка є незмінною протягом всього строку кредитування (окрім випадків застосування акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, що погоджено у п. 1.5.2 кредитного договору, за яким вказана знижена ставка діє протягом пільгового строку кредитування, з врахуванням пролонгації). 
Пролонгація строку кредитування визначена у п.п. 2.3-2.4.2 кредитного договору. Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені п. 2.3 договору та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці викладеній у цьому ж пункті договору, в якій зазначені “строк продовження, днів” та “максимальний розмір комісії”, а саме: 3 дні продовження - 3%, 7 днів продовження - 6%; 15 днів продовження - 10%. Якщо позичальник здійснює продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування (пролонгацію) на умовах визначених цим пунктом, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено/поновлено пільговий період нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору.
Після вибору доступних умов пролонгації або поновлення пільгового періоду, Позичальник має направити Кредитодавцю електронне звернення/повідомлення із застосуванням одноразового ідентифікатора, який надсилається Кредитодавцем до особистого кабінету Позичальника або в SMS повідомленні та здійснити платіж передбачений цим п. 2.3 Договору. Після здійснення Позичальником зазначеного платежу (ів), умови кредитного договору, що стосуються строку кредитування, зокрема тривалість пільгового періоду, дата завершення пільгового періоду, дата остаточного погашення, строк кредитування змінюються пропорційно строку пролонгації. Нові дати разом з актуальними даними щодо заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів, який, якщо це не суперечить чинному законодавству, за формою та змістом може відрізнятись від додатку №1, і розміщується Кредитодавцем в особистому кабінеті Позичальника, який уповноважує Кредитодавця на таке оновлення (актуалізацію) та не потребують будь-якого іншого оформлення. У випадку розбіжностей між умовами кредитного договору, включаючи додатки та оновленим графіком платежів, застосовуються умови визначені графіком. Виконання Позичальником лише частини дій передбачених попереднім абзацом цього пункту не призводить до пролонгації. У випадку, якщо Позичальник протягом поточного періоду вчинить необхідні дії для поновлення пільгового періоду, такі дії зупиняють перебіг поточного періоду до моменту спливу строку пролонгації (поновлення) пільгового періоду, після чого поточний період продовжується на кількість днів, що залишалась до його спливу на момент пролонгації. Якщо Позичальник вчиняє необхідні для пролонгації дії після настання дати остаточного погашення заборгованості, такі дії зупиняють перебіг періоду прострочення до моменту спливу строку пролонгації (поновлення) пільгового періоду. В такому разі, новою датою остаточного погашення є останній день строку на який Позичальником поновлено пільговий період. Ініціювання Позичальником продовження та/або поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування відбувається без змін умов цього договору в бік погіршення для Позичальника. 
Згідно п. 2.4.1 договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення, згідно п. 1.4 договору. Завершення пільгового періоду не призводить до порушення строків (прострочення) виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати інших платежів. Закінчення поточного періоду призводить до порушення та прострочення виконання грошових зобов`язань позичальником та передбачає настання наслідків, обумовлених розділом 4, п. 3.2.5, 3.2.6 договору.
Відповідно до п. 2.4.2 договору у випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати остаточного погашення заборгованості) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання позичальника за цим договором, у тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь кредитора, встановлені умовами цього договору, то така заборгованість повинна бути сплачена позичальником одночасно з поверненням кредиту. Сплата заборгованості в останній день строку кредитування (дату остаточного погашення заборгованості) не тягне настання негативних наслідків для позичальника, якщо кредитодавець в цей день отримає кошти або інформаційне повідомлення про зарахування платежу. Сплата заборгованості після спливу строку кредитування є підставою виникнення у позичальника додаткових обов`язків щодо сплати пені та/або процентів, згідно розділу 4 договору.
У пункті 2.1 розд. 2 кредитного договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на картку № НОМЕР_1 . 
Право відступлення вимоги за цим кредитним договором передбачено у п.п. 3.2.6 розд. 3.
Згідно п. 4.1 розд. 4 кредитного договору погоджено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту, процентів та інших платежів позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення та не може бути більшою 15% від суми простроченого платежу, її ж сукупна сума не може перевищувати 50% від загальної суми одержаного кредиту. 
У разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості кредитодавець починаючи з наступного дня за датою спливу строку кредитування, з урахування пролонгацій та оновлених графіків платежів, має право нарахувати проценти за стандартною ставкою передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України (п. 4.2 розд. 4 кредитного договору).
Відповідно до п.п. 6.1 та 6.2 розд. 6 кредитного договору, кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства (мобільний додаток). Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту).
Згідно п. 7.1 розд. 7 кредитного договору - договір з додатками № 1, № 2 та Правилами, набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту.
У додатку № 1 до кредитного договору “Графіку платежів” визначені: дата видачі кредиту/платежу 13.02.2023р. - 29.05.2023р., сума кредиту 15 000 грн., сума комісії за надання кредиту 1 500 грн., проценти 43 875 грн.
Додатком № 2 до кредитного договору № 9325438 є Паспорт споживчого кредиту № 9325438, який містить умови кредитування аналогічні договору про споживчий кредит № 9325438. 
У Довідці б/н від 10.09.2025р. ТОВ “Мілоан” щодо ОСОБА_1 зазначено, що Акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відомості про одноразовий ідентифікатор наступні: одноразовий ідентифікатор F71851, дата та час відправки 13.02.2023р. о 19:34:53, номер телефону, на який відправлено +380680356052.
Відповідно до копії платіжного доручення № 93541546 від 13.02.2023р. ТОВ “Мілоан” перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 кошти в сумі 15 000 грн. з визначенням призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ “Мілоан” згідно договору № 9325438.
У розрахунку заборгованості виготовленому ТОВ “Мілоан” за кредитним договором № 9325438 за період з 13.02.2023р. до 23.06.2023р. вбачається, що проценти нараховані за 130 календарних днів: 1) за ставкою 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування ним протягом пільгового періоду згідно п.п. 1.3, 1.3.1 кредитного договору з 14.02.2023р. до 28.02.2023р. та додатково пролонгованого (поновленого) на строки визначені у п. 2.3.1 кредитного договору: 01.03.2023р. на 15 днів, 17.03.2023р. на 3 дні та 29.03.2023р. на 7 днів, шляхом вчинення дій щодо сплати комісії за пролонгацію, частини тіла кредиту та процентів; 2) за ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування ним у межах поточного періоду, який становить 90 днів, згідно п.п. 1.3, 1.3.2 та продовженого відповідно до п. 2.3.2 (абз. 2) кредитного договору (якщо позичальник протягом поточного періоду вчинить необхідні дії для поновлення пільгового періоду, такі дії зупиняють перебіг поточного періоду до моменту спливу строку пролонгації (поновлення) пільгового періоду, після чого поточний період продовжується на кількість днів, що залишалась до його спливу на момент пролонгації). Залишок суми нарахованих процентів у вказаний період на фактичний залишок заборгованості за тілом кредиту у відповідний період, склала сукупно 37 659 грн 75 коп. Та залишок суми заборгованості за тілом кредиту на кінець періоду складає 11 850 грн. 00 коп., комісії за видачу кредиту нарахованої одноразово в момент видачі кредиту 13.02.2023р. - 1 500 грн 00 коп. В період кредитування відповідачем було внесено кошти на погашення боргу: 1) 01.03.2023р. у сумі 4 500 грн, з яких: 1 500 грн. - зараховані на погашення тіла кредиту, 1 500 грн. - на погашення процентів та 1 500 грн. - на погашення комісії за пролонгацію на 15 днів, нарахованої 01.03.2023р. (п. 2.3.1 кредитного договору); 2) 17.03.2023р. в сумі 1 500 грн., з яких: 600 грн. - зараховані на погашення тіла кредиту, 450 грн. - на погашення процентів та 450 грн. - на погашення комісії за пролонгацію на 3 дні, нарахованої 17.03.2023р. (п. 2.3.1 кредитного договору); 3) 29.03.2023р. у сумі 3 000 грн., з яких: 1 050 грн. - зараховані на погашення тіла кредиту, 1 0500 грн. - на погашення процентів та 900 грн. - на погашення комісії за пролонгацію на 7 днів, нарахованої 01.03.2023р.
Платежі, згідно копій квитанцій № К46В-Н025-В961-С14К від 01.03.2023р. на сума 4 500 грн., № 8МСА-35А6-ММ3К-28ЕС від 17.03.2023р. на суму 1 500 грн., № 0Р4Е-НТ91-ВАХ8-Х86Н від 29.03.2023р. на суму 3 000 грн., що надані відповідачем до заяви від 04.03.2026р., враховані ТОВ “Мілоан” при виконанні розрахунку, та відображені у рядках 19, 20, 22, 40, 41, 42, 54, 56, 58 розрахунку. 
Доказів які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором та доводили б повне виконання ним кредитних зобов`язань за кредитним договором відповідачем суду не надано.
26.07.2023р. між ТОВ “Мілоан” та позивачем укладено Договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ, у відповідності до умов якого кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредиторові права грошової вимоги до боржників зазначених у відповідних реєстрах. Право вимоги - право грошової вимоги до боржників, строк платежу за якою настав (наявна вимога) та право грошової вимоги, яке виникне у майбутньому (майбутня вимога) щодо погашення заборгованості, яка виникла або виникне на підставі укладених між кредитором та боржниками кредитних договорів. Право вимоги переходить до нового кредитора у день здійснення фінансування у повному обсязі в сумі визначеній у п.7.1 договору. 
26.07.2023р. між сторонами договору відступлення прав вимоги № 101-МЛ підписано Акт приймання-передачі реєстру боржників та проведено фінансування за цим же договором відступлення прав вимоги, про що також надано платіжну інструкцію 721309 від 26.07.2023р. 
04.02.2025р. між сторонами договору № 101-МЛ укладено Додаткову угоду № 1 якою вони внесли зміни в Додаток № 1 до договору (форму реєстру боржників) та виклали його в новій редакції.
Згідно Витягу з реєстру боржників від 10.09.2025р., у редакції додаткової угоди № 1 від 04.02.2025р., у ньому під порядковим № 1666 значиться боржник ОСОБА_1 , договір кредиту № 9325438, сума боргу на момент відступлення права вимоги 51 009 грн. 75 коп., з них: залишок заборгованості по кредиту 11 850 грн. 00 коп., залишок по відсоткам 37 659 грн 75 коп., залишок комісії - 1 500 грн 00 коп. 
У виписці з особового рахунку за кредитним договором № 9325438 виготовленої ТОВ “ФК “Кредит-Капітал” станом на 12.11.2025р. вбачається, що заборгованість відповідача на кінець періоду: 51 009 грн. 75 коп., з них: залишок заборгованості по кредиту 11 850 грн. 00 коп., залишок по відсоткам 37 659 грн 75 коп., залишок комісії - 1 500 грн 00 коп. Інші платежі на погашення боргу не вчинялися.
01.07.2025р. між Адвокатським об`єднанням “Апологет” та позивачем укладено договір № 0107 про надання правової (правничої) допомоги відповідно до якого (розд. 1 та 2) адвокат прийняв на себе зобов`язання надавати правничу допомогу клієнту, представляти його інтереси в судах загальної юрисдикції, надавати від його імені заяви, та інше. Порядок розрахунків визначаються додатком № 1 до договору. Детальна інформація про справу, обсяг послуг та їх ціна вказуються у Акті наданих послуг. Вартість наданих послуг правничої допомоги за одну кредитну справу - 8 000 грн, без ПДВ.
У Акті № Д/10184 наданих послуг правової (правничої) допомоги від 12.11.2025р. сторонами підтверджено факт надання адвокатським об`єднанням та прийняття клієнтом послуг згідно договору № 0107 від 01.07.2025р: боржник ОСОБА_1 , кредитний договір № 9325438. Сума наданих послуг 8 000 грн. 
Відповідно до Детального опису наданих послуг від 12.11.2025р. до договору № 0107 про надання правової (правничої) допомоги та Акту № Д/10184 виконавцем надано клієнту наступні послуги у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором щодо боржника ОСОБА_1 : усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості - 30хв., ознайомлення з матеріалами кредитної справи - 2 год., погодження правової позиції - 30хв., складання позовної заяви - 3 год. 30 хв., подання позовної заяви до суду - 1 шт. Всього витрачено часу 6 год. 30 хв.
Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. 
Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України “Про електронну комерцію” № 675-VIII від 03.09.2015р. (далі - Закон № 675-VIII).
У п.п. 5, 6, 7, 12 ст. 3 Закону № 675-VIII зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі “логін-пароль”, або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону № 675-VIII в редакції на час виникнення спірних правовідносин,- визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20.
Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що “принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс”.
Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог - на відповідача.
Верховний Суд у постанові від 30.11.2022р. у справі №334/3056/15 зазначив, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Із вказаного слідує, що доведення факту повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором, є обов`язком позичальника, а не позивача.
У розрахунку заборгованості виготовленому ТОВ “Мілоан” за кредитним договором № 9325438 за період з 13.02.2023р. до 23.06.2023р. вбачається, що проценти нараховані за 130 календарних днів: 1) за ставкою 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування ним протягом пільгового періоду згідно п.п. 1.3, 1.3.1 кредитного договору з 14.02.2023р. до 28.02.2023р. та додатково пролонгованого (поновленого) на строки визначені у п. 2.3.1 кредитного договору: 01.03.2023р. на 15 днів, 17.03.2023р. на 3 дні та 29.03.2023р. на 7 днів, шляхом вчинення дій щодо сплати комісії за пролонгацію, частини тіла кредиту та процентів; 2) за ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування ним у межах поточного періоду, який становить 90 днів, згідно п.п. 1.3, 1.3.2 та продовженого відповідно до п. 2.3.2 (абз. 2) кредитного договору (якщо позичальник протягом поточного періоду вчинить необхідні дії для поновлення пільгового періоду, такі дії зупиняють перебіг поточного періоду до моменту спливу строку пролонгації (поновлення) пільгового періоду, після чого поточний період продовжується на кількість днів, що залишалась до його спливу на момент пролонгації). Залишок суми нарахованих процентів у вказаний період на фактичний залишок заборгованості за тілом кредиту у відповідний період, склала сукупно 37 659 грн 75 коп. Та залишок суми заборгованості за тілом кредиту на кінець періоду складає 11 850 грн. 00 коп., комісії за видачу кредиту нарахованої одноразово в момент видачі кредиту 13.02.2023р. - 1 500 грн 00 коп. В період кредитування відповідачем було внесено кошти на погашення боргу: 1) 01.03.2023р. у сумі 4 500 грн, з яких: 1 500 грн. - зараховані на погашення тіла кредиту, 1 500 грн. - на погашення процентів та 1 500 грн. - на погашення комісії за пролонгацію на 15 днів, нарахованої 01.03.2023р. (п. 2.3.1 кредитного договору); 2) 17.03.2023р. в сумі 1 500 грн., з яких: 600 грн. - зараховані на погашення тіла кредиту, 450 грн. - на погашення процентів та 450 грн. - на погашення комісії за пролонгацію на 3 дні, нарахованої 17.03.2023р. (п.2.3.1 кредитного договору); 3) 29.03.2023р. у сумі 3 000 грн., з яких: 1 050 грн. - зараховані на погашення тіла кредиту, 1 0500 грн. - на погашення процентів та 900 грн. - на погашення комісії за пролонгацію на 7 днів, нарахованої 01.03.2023р..
Суд враховує, що виконуючи умови для пролонгації строку пільгового періоду, ОСОБА_1 продовжив строк кредитування на 25 днів, згідно п.п. 2.3.1, 2.3.2 (абз. 2).
Крім того, судом враховується, що поточний період був не змінний та становив у загальній кількості 90 днів.
Зважаючи на викладене, нарахування ТОВ “Мілоан” відсотків на заборгованість з 14.02.2023р. до 23.06.2023р. є правомірним. 
Платежі, згідно копій квитанцій № К46В-Н025-В961-С14К від 01.03.2023р. на сума 4 500 грн., № 8МСА-35А6-ММ3К-28ЕС від 17.03.2023р. на суму 1 500 грн., № 0Р4Е-НТ91-ВАХ8-Х86Н від 29.03.2023р. на суму 3 000 грн., що надані відповідачем до заяви від 04.03.2026р., враховані ТОВ “Мілоан” при виконанні розрахунку, та відображені у рядках 19, 20, 22, 40, 41, 42, 54, 56, 58 розрахунку.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає розрахунок заборгованості за кредитним договором правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає умовам кредитного договору.
Водночас відповідач не погоджуючись із розміром виниклої заборгованості, свого контррозрахунку не надав, як і доказів повернення кредитних коштів, процентів в повному обсязі.
Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставин, враховуючи те, що кредитний договір укладений між сторонами, встановлює обов`язок відповідача повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, в тому числі і щодо сплати процентів, які були розраховані у відповідні пільговий та поточний періоди, з врахуванням їх пролонгації (продовження) за ставками згідно умов договору, від фактичної суми заборгованості та комісії за видачу кредиту одноразово, комісії за пролонгацію, а також те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів у повному обсязі, доведеність переходу прав вимоги за цим договором до позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Позивач також просить стягнути з відповідачки на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. 00 коп.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” № 5076-VІ від 05.07.2012р. (далі - Закон № 5076-VІ) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-УІ).
У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі “Схід / Захід Альянс Лімітед” проти України” (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Представником позивача на підтвердження понесених витрат надано договір про надання правничої допомоги, Акт на підтвердження факту надання правової допомоги, та Детальний опис наданих послуг. 
Відповідач протягом усього часу судового розгляду проти розміру вказаного виду витрат не заперечував, клопотання про їх зменшення не заявляв.
Таким чином враховуючи вищевикладене, предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, зазначених в акті на підтвердження факту надання правової допомоги, обставини проведення розгляду справи у відсутність представника позивача, та відсутності заперечень відповідача щодо заявленого виду витрат, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу надану у заявленому розмірі 8 000 грн.
На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові, витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258-268, 273, 279 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” заборгованість за договором про споживчий кредит № 9325438 від 13.02.2023р., станом на 12.11.2025р., в сумі 51 009 (п`ятдесят одна тисяча дев`ять) грн. 75 коп., з яких: 11 850 (одинадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 37 659 (тридцять сім тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять) грн. 75 коп. - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” судові витрати: витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” (код ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя Ф.Г. Сокол