Справа № 462/1277/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2026 року       Залізничний районний суд міста Львова
у складі:
головуючого- судді    Ліуша А.І.,
секретаря:     Поляниці А.М.
позивачки      ОСОБА_1 
представника позивачки    ОСОБА_2 
представників відповідача    ОСОБА_3 
Кінь Н.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного центру зайнятості про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,-

ВСТАНОВИВ :

позивачка звернулася до суду з позовом про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Вимоги позову мотивувала тим, що з серпня 2008 року по січень 2026 року вона працювала в різних відділах центру зайнятості. Так, наказом директора Львівського обласного центру зайнятості №05-к від 16 січня 2026 року, у зв?язку зі змінами в організації праці, скороченням численності штату працівників, позивачку звільнено з посади кар?єрного радника відділу працевлаштування Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості. Вказане звільнення вважає незаконним та таким, що не відповідає вимогам трудового законодавства. Так, при звільненні, відповідач зобов?язаий був запропонувати позивачці наявну вакантну посаду, чого ним здійсено не було. Зазначила, що її двічі було попереджено про скорочення її посади: 17 листопада 2025 року, під час чого не запропоновано жодної посади на постійне місце праці та 18 листопада 2025 року, запропонувавши посаду консультанта роботодавця на період увільнення від роботи у зв?язку з призовом на військову службу під час загальної мобілізації ОСОБА_4 , до дня його фактичного виходу на роботу. В той же час, зазначає, що станом на 17 листопада 2025 року, у Львівській філії ЛОЦЗ було п?ять вакантних посад на постійне місце праці, на які були переведені з ліквідованих Перемишлянського та Пустомитівського управлінь інші працівники. Вважає, що при попередженні її 17 листопада 2025 року, роботодавець зобов?язаний був одразу запропонувати вільну вакансію, однак, вирішив виправити свою помилку вже на наступний день, коли залишилися лише вакансії на тимчасову роботу. Крім того, зазначила, що в неї наявний безперервний стаж роботи в центрах зайнятості 26 років з 2000 року по 2026 рік, вища освіта, позивачка щорічно проходила навчання у центрі підвищення кваліфікації працівників служби зайнятості у Києві. Крім того, її делеговано для надання послуг у ЦНАП, також вона надавала послуги через застосунок Дія та Портал Дія. Натомість на роботі залишили працівників пенсійного віку, а також тих, у кого стаж роботи в службі зайнятості значно менший, та тих, хто має нижчий рівень освіти, тих, хто не проходив щорічні навчання у центрі підвищення кваліфікації працівників служби зайнятості в Києві. Враховуючи вищевикладене, оскільки звільнення позивачки з роботи є несправедливим, вчиненням з порушенням вимог трудового законодавства, просить суд поновити її на посаді кар?єрного радника відділу працевлаштування Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості з 19 січня 2026 року та стягнути з Львівського обласного центру зайнятості на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати вивільнення до дня поновлення на роботі.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12 березня 2026 року у задоволенні клопотання представника відповідача Львівського обласного центру зайнятості про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, - відмовлено за безпідставністю.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 01 квітня 2026 року в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів,- відмовлено за безпідставністю.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 01 квітня 2026 року заперечення на відповідь на відзив, - повернуто без розгляду.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02 квітня 2026 року, заяву адвоката Свідуновича Р .І., про розгляд справи в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, – повернуто без розгляду.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 29 квітня 2026 року здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у судове засідання для розгляду справи по суті.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 29 квітня 2026 року, витребувано в Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (ідентифікаційний код юридичної особи: 43968090; місцезнаходження: 79026, Україна, Львівська обл., місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 35) Додатки №5 до Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (Д5), що були подані Львівським обласним центром зайнятості (ідентифікаційний код Бортнянського, 11а) за листопад-грудень 2025 року та січень 2026 року. Щодо клопотання представника відповідача про визнання доказу недопустимим/ неналежним/недостовірним. Яке подано до суду 25 березня 2026 року, суд зазначає наступне.
Вказане клопотання мотивовано тим, що представником позивачки долучено до відповіді на відзив як доказ розмиті (нечитабельні) скріншоти екрану монітора, з яких не можливо встановити чітко назву електронної пошти та зміст наданого скріншоту. Таким чином, вищезаначені скірншоти не відповідають ознакам належності та достовірності в розумінні ст. 77, 79 ЦПКУ, оскільки являються абсолютно нечитабельними, у зв`язку з чим не можуть підтверджувати доводи на які посилається представник позивачки. Окрім, цього серед долучених скріншотів екрану монітора також долучено скріншот, який містить персональні дані осіб (РНОКПП, місце проживання/ перебування). Такий скріншот не відповідає вимогам ч. 1. ст. 78 ЦПК України, оскільки його долучено з порушенням порядку встановленим законом.
Враховуючи, що долучений витяг містить персональні дані осіб, які не являються учасниками даної справи, відповідно збирання та використання таких доказів суперечить положенням
Закону України «Про захист персональних даних», згідно якого (ч.2 ст. 8.) особисті немайнові права на персональні дані, має кожна фізична особа, вони є невід`ємними і непорушними.
Суб`єкт персональних даних має право знати про джерела збирання, місцезнаходження своїх персональних даних, мету їх обробки, місцезнаходження або місце проживання (перебування) володільця чи розпорядника персональних даних або дати відповідне доручення щодо отримання цієї інформації уповноваженим ним особам, крім випадків, встановлених законом.
Доказів про надання згоди щодо використання персональних даних осіб вказаних у витязі з порталу «Дія» представником позивачки не долучено.
Дослідивши подане клопотання, суд приходить до переконання, що воно підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що окремі долучені позивачкою до матеріалів справи документи, зокрема ті, що містяться у т. 1 а.с. 228–229, через їх неналежну якість є фактично нечитабельними, що унеможливлює встановлення їх змісту, джерела походження, реквізитів, а також перевірку обставин, на підтвердження яких вони подані. За таких умов суд позбавлений можливості надати таким документам належну правову оцінку та перевірити їх на відповідність критеріям належності, допустимості, достовірності і достатності, визначеним цивільним процесуальним законодавством.
В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 2 ЗУ «Про захист персональних даних», персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.
Відповідно до п.2 ч. 2 ст.8 ЗУ «Про захист персональних даних», суб`єкт персональних даних має право отримувати інформацію про умови надання доступу до персональних даних, зокрема інформацію про третіх осіб, яким передаються його персональні дані.
Відповідно до ч. 3 ст.10 вказаного закону, використання персональних даних працівниками суб`єктів відносин, пов`язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов`язків. Ці працівники зобов`язані не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які їм було довірено або які стали відомі у зв`язку з виконанням професійних чи службових або трудових обов`язків, крім випадків, передбачених законом. Таке зобов`язання чинне після припинення ними діяльності, пов`язаної з персональними даними, крім випадків, установлених законом.
Частиною 4 вказаної статті передбачено, що відомості про особисте життя фізичної особи не можуть використовуватися як чинник, що підтверджує чи спростовує її ділові якості.
Частиною 2 с. 14 ЗУ «Про захист персональних даних», встановлено, що поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав людини та для проведення Всеукраїнського перепису населення.
Однак, щодо порушеного представником відповідача питання про розголошення персональних даних, суд вважає за необхідне зазначити, що наведені ним доводи є внутрішньо суперечливими та не узгоджуються із його ж процесуальною поведінкою під час розгляду справи. Так, до поданого відзиву та доданих до нього документів самим відповідачем було долучено значний обсяг персональних даних не лише позивачки, а й інших працівників Львівського обласного центру зайнятості /т. 1 а.с. 48–50, 53–80, 137–142, 147–156/. Зокрема, відповідачем розкрито відомості про сімейний стан працівників, інформацію про проходження військової служби їх чоловіками чи синами, відомості про членів їх сімей, дати народження, місця роботи, навчальні заклади, а також інформацію щодо розміру їх заробітної плати та інших персональних відомостей. При цьому, зазначені документи були подані до суду без будь-якого знеособлення персональних даних, хоча така можливість у відповідача була.
Більше того, суд звертає увагу, що вказані персональні дані інших працівників не стосуються предмета даного спору, не мають самостійного доказового значення для вирішення справи по суті та стосуються осіб, які не є учасниками цього провадження. Матеріали справи не містять жодних доказів того, що зазначені особи були повідомлені про передачу їх персональних даних до суду або надали згоду на їх використання в межах цього провадження.
Також відповідачем не наведено жодного нормативного обґрунтування, яке б свідчило про існування передбачених законом підстав для поширення таких відомостей без згоди їх суб`єктів.
За таких обставин, суд вважає безпідставним посилання представника відповідача на порушення позивачкою законодавства про захист персональних даних, оскільки сам відповідач фактично допустив поширення значно більшого обсягу персональних даних третіх осіб, які не мають жодного процесуального статусу у даній справі. Така процесуальна позиція свідчить про вибіркове застосування відповідачем вимог законодавства щодо захисту персональних даних та не може бути покладена в основу висновку про недопустимість доказів, поданих іншою стороною.
Позивачка та її представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали, просили такий задоволити з підстав, що викладені в ньому.
Представники відповідача в судовому засіданні повідомили, що загальна штатна чисельність працівників філій Львівського обласного центру зайнятості, яка становила 300 штатних одиниць зменшилась на 43 штатні одиниці і, відповідно, штатна чисельність працівників філій Львівського обласного центру зайнятості становить 257 штатних одиниць. З 18 листопада 2025 року втратила чинність організаційна структура та штатні розписи Львівської, Дрогобицької, Самбірської, Стрийської, Золочівської,Червоноградської, Яворівської філій Львівського обласного центру зайнятості та введено в дію нова організаційна структура та штатні розписи Львівської, Дрогобицької, Самбірської, Стрийської, Золочівської, Червоноградської, Яворівської філій Львівського обласного центру зайнятості. До 17 листопада 2025 року включно штатна чисельність працівників Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості становила 110 штатних одиниць. Із введенням в дію з 18 листопада 2025 року нової організаційної структури та штатного розпису штатна чисельність Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості становить 85 штатних одиниць (тобто, штатна чисельність працівників Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості зменшилася на 25 штатних одиниці). Відтак, у Львівському обласному центрі зайнятості відбулися зміни в організації праці, що потягло за собою скорочення чисельності та штату працівників, в т.ч. посади, яку обіймала позивачка. Позивачку 17 листопада 2025 року, ознайомлено з письмовим попередженням про наступне вивільнення із займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України 19 січня 2026 року . 32 працівникам, котрі підлягають вивільненню за п. 1 ст.40 КЗпП України Львівським обласним центром зайнятості 18.11.2025 у порядку працевлаштування була запропонована тимчасова посада консультанта роботодавця відділу надання послуг роботодавцям Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості (на період мобілізації ОСОБА_4 ) у зв`язку із відмовою ОСОБА_5 від працевлаштування на цю посаду. Дана тимчасова посада не є вакантною, оскільки це посада мобілізованого працівника, за яким зберігається місце роботи відповідно до ст. 119 КЗпП. і прийняття працівників на таку посаду можливе лише за строковим трудовим договором на період увільнення від роботи у зв`язку з призовом на військову службу під час загальної мобілізації працівника до дня його фактичного виходу на роботу (тимчасова робота). Також ця посада була запропонована ОСОБА_1 , яка з пропозицією роботи ознайомилася, проте не надала згоди на працевлаштування на тимчасову посаду про що складено акт від 19.11.2025 про відмову ОСОБА_1 , кар`єрного радника відділу працевлаштування Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості від пропозиції роботи після попередження про вивільнення. Таким чином, з 17.11.2025 до дати звільнення позивачки (19.01.2026) в Львівському обласному центрі зайнятості жодних вакансій не було. Відтак, вважають, що Львівським обласним центром зайнятості було проведено звільнення позивачки за п.1 ст.40 КЗпП України з дотриманням вимог чинного законодавства, так як в Львівській обласному центрі зайнятості відбулися зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності та штату працівників. Позивачка своєчасно за два місяці була повідомлена про наступне вивільнення, з метою працевлаштування їй пропонувались посади, а тому відсутні правові підстави для поновлення її на посаді кар`єрного радника відділу працевлаштування Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості. Враховуючи вищевикладене просили суд відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог повністю.
Позивачка та її представник в судовому засіданні повідомили, що як слідує із змісту попередження, копія якого долучена відповідачем до відзиву (додаток №18), правовою підставою для попередження про зміни в організації праці, скорочення чисельності і штату працівників стало те, що посаду, яку обіймала позивач, було виведено (скорочено). Передумовою цьому було прийняття відповідачем наказів від 30.10.2025 №207 “Про затвердженняграничної чисельності працівників регіональних центрів зайнятості”; від 30.10.2025 №209 “Про примірну організаційну структуру” та наказів Львівського обласного центру зайнятості від 31.10.2025 №356 “Про затвердження граничної чисельності працівників Львівської обласної служби зайнятості”, від 31.10.2025 №357 “Про штатний розпис” та від 04.11.2025 №378 “Про штатний розпис”. Наказом №357 “Про штатний розпис”, на який в попередженні міститься посилання, та копія якого долучена до відзиву, затверджено: організаційну структуру Львівської, Дрогобицької, Самбірської, Стрийської, Золочівської, Шептицької, Яворівської філій Львівського обласного центру зайнятості (п.1 Наказу); штатні розписи Львівської, Дрогобицької, Самбірської, Стрийської, Золочівської, Шептицької, Яворівської філій Львівського обласного центру зайнятості. Наголосили на тому, що будь-яких інших питань, окрім вищезазначених, наказом №357 не вирішувалося. На переконання позивачки, відповідачем допущено порушення процедури попередження про звільнення, оскільки воно базується на документі, який було визнано нечинним в частині затвердженої раніше наказом №357 структури та штатного розпису Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості, в якій позивачка обіймала посаду кар`єрного радника відділу працевлаштування. Попередження не містить посилань на накази №387 та 388, якими було затверджено структуру та штатний розпис Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості в новій редакції. Аби виправити ситуацію відповідач за таких обставин зобов`язаний був скасувати попереднє попередження, та з моменту ознайомлення з новим попередженням розпочати відлік двомісячного строку на вивільнення працівника. Крім того, звернули увагу на те, що на момент ознайомлення Позивача з попередженням, яке відбулось 17.11.2025, нова редакція штатного розпису та структури не були введеними в дію. Попередження про звільнення — це похідна дія від рішення про зміни в організації виробництва та праці. Якщо на 17.11.2025 новий штатний розпис та структура не були введені в дію, то фактично штатних одиниць ще не було скорочено. Фактично відповідач попередив позивачку про подію, яка станом на дату попередження юридично ще не відбулася. Таким чином висновки відповідача про дотримання ним вимог статті 49-2 КЗпП України в частині попередження про зміни в організації праці, скорочення чисельності і штату працівників є поспішними. Тому відповідь на це питання є негативною, що у свою чергу є самостійною підставою для задоволення позовних вимог позивачки. Також вказали, що до поданого відповідачем відзиву не долучено жодних належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності вільних вакансій з 17.11.2025 до дати звільнення Позивачки (19.01.2026), які могли бути б запропонованими позивачці. Крім того, повідомили, що як видно із додатків протоколу №2, долучених до відзиву, при перевірці кваліфікації для визначення переважного права на залишення на роботі (ст. 42 КЗпП), відповідач здійснив порівняльний аналіз, взявши до уваги: показники продуктивності роботи у розрізі працівників відділу працевлаштування Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості за період січень-вересень 2025 року (в таблиці до протоколу зазначено 2024 року. Вважають це опискою, оскільки, в матеріалах справи є службова записку, до якої доєднано таблицю за період січень-вересень 2025 року, в якій показники збігаються з показниками, наведеними в таблиці за період січень-вересень 2024 року); рівень кваліфікації працівників Львівської філії Львівського ОЦЗ; сімейний стан працівників Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості; кваліфікацію працівників Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості (підвищення кваліфікації); трудову діяльність працівників Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості. Наголошуємо на тому, що кількість закріплених персональних карток (ПК) не є об`єктивним показником зусиль працівника, оскільки розподіл цих карток залежить виключно від волі керівництва (або алгоритмів розподілу в установі).
Порівняння за критерієм «кількість ПК» є дискримінаційним, оскільки позивачка була позбавлена можливості працювати з такою ж кількістю клієнтів, як інші працівники, з якими порівнювалась ефективність її роботи. Відповідно твердження відповідача про нижчу продуктивність позивачки, що визначалась на основі кількості закріплених ПК є безпідставним, оскільки обсяг навантаження визначався не позивачкою, а адміністрацією установи. Менша кількість закріплених ПК свідчить не про низьку працездатність працівника, а про нерівномірний розподіл роботи з боку керівництва. Таким чином, порівняльний аналіз проведено у нерівних вихідних умовах, що свідчить про його упередженість та порушення вимог ст. 42 КЗпП України. Крім того, відображена в таблиці інформація не є повною, оскільки, в ній відсутня інформація про додаткову зайнятість позивачки. Зазначили, що не зайвим буде звернути увагу на те, що загальний стаж роботи позивачки в організації станом на 14.11.2025 склав 25р.02 м. 15д. Лише у 2 з 21 працівників відділу працевлаштування Львівської філії Львівського ОЦЗ цей показник був вищим у порівнянні з позивачкою. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги просили задоволити в повному обсязі.
Представники відповідача на зазначене повідомили, що до 17 листопада 2025 року включно штатна чисельність працівників Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості становила 110 штатних одиниць. Із введенням в дію з 18 листопада 2025 року нової організаційної структури та штатного розпису штатна чисельність Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості становить 85 штатних одиниць (тобто, штатна чисельність працівників Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості зменшилася на 25 штатних одиниць). Отже, у Львівському обласному центрі зайнятості відбулися зміни в організації праці, що потягло за собою скорочення чисельності та штату працівників, в т.ч. посади, яку обіймала позивачка. Крім того, звернули увагу на те, що посилання у попередженні на Наказ №357 замість уточнюючих Наказів №387/388 є виключно технічною опискою, яка не впливає на законність вивільнення, оскільки факт виведення (скорочення) посади Позивача був підтверджений усіма вищезгаданими актами Роботодавця». Крім того, вказали, що представник позивачки стверджує, що їй не були запропоновані 5 вакантних посад консультантів роботодавця Львівської філії ЛОЦЗ Львівського обласного центру зайнятості. Відповідач наголошує, що станом на момент попередження ці посади не були вакантними для пропонування позивачці. На вакантні посади консультантів роботодавця відділу надання послуг роботодавцям Львівської філії ЛОЦЗ були переведені працівники, які вже працювали на аналогічних посадах та виконували аналогічні посадові обов`язки (позивачка же обіймала посаду кар`єрного радника (інший профіль діяльності)). Позивачка, маючи досвід роботи кар`єрного радника (робота з людьми), не має практичного досвіду роботи з великими базами вакансій підприємств та специфічного досвіду взаємодії з HR-службами роботодавців. Щодо продуктивності праці позивачки, вказали, що Під час визначення продуктивності роботи усіх працівників котрі обіймали посаду кар`єрного радника відділу працевлаштування Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості, котрі виконували функції кар`єрного радника за основу взято результативність кожного зокрема кар`єрного радника, його особистого внеску у виконання поставлених завдань та досягнення позитивних результатів. Ефективність роботи кар`єрних радників відображається не в кількості закріплених персональних карток безробітних, а в результативності роботи щодо реалізації активної політики зайнятості, зокрема сприяння у працевлаштуванні громадян, скеруванні безробітних на проходження професійної підготовки, залучення осіб до виконання громадських та інших робіт тимчасового характеру, суспільно корисних робіт та залучення до інших активних програм сприяння зайнятості. Як результат ефективність роботи ОСОБА_6 на тлі інших кар`єрних радників була нижчою. Також зазначили, що об`єктом обліку в Додатку № 5 є конкретна застрахована фізична особа (працівник), а не вакантна посада чи штатна одиниця. Дана звітна форма призначена виключно для фіксації руху персоналу (прийняття на роботу, звільнення, внутрішні переведення, початок та завершення соціальних відпусток) з метою внесення даних до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та обліку страхового стажу громадян. Поява будь-яких записів у графі 10 фіксує лише доконаний юридичний чи технічний факт зміни статусу конкретної людини, але за жодних обставин не відображає наявність чи утворення «вільної вакансії». Твердження представника Позивача про те, що «Відповідачем допущено системне приховування вакантних посад “консультант роботодавця”» не відповідає дійсності з огляду на наступне Щодо запису «24.11.2025 на посаду консультанта роботодавця відділу надання послуг роботодавцям Львівської філії переведено ОСОБА_7 (наказ No 152-к від 21.11.2025);» (абз.4 п. 3 додаткових пояснень у справі): Представник Позивачки заявляє, що вказана посада їй не пропонувалася і була «прихована», що повністю спростовується фактичними обставинами справи. Дана єдина тимчасова посада консультанта роботодавця відділу надання послуг роботодавцям Львівської філії ЛОЦЗ (на період мобілізації основного працівника ОСОБА_4 ) була офіційно запропонована усім 32 працівникам, які підлягали вивільненню, у тому числі й Позивачці — ОСОБА_1 , що підтверджується офіційним листом ЛОЦЗ від 18.11.2025 No 13.1-4423/25. Окремо Відповідач наголошує на безпідставності усних заяв ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що вона нібито «не мала часу подумати над пропозицією цієї посади, а акт про відмову було складено відразу». Дані твердження повністю спростовуються матеріалами справи: письмову пропозицію посади ОСОБА_1 отримала 18 листопада 2025 року, а Акт про відмову від пропозиції роботи після попередження про вивільнення було складено лише наступного дня - 19 листопада 2025 року (додаток 20 до відзиву на позовну заяву про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу Львівського обласного центру зайнятості від 09.03.2026 № 12-1018/26). Таким чином, позивачка мала достатньо часу для прийняття зваженого рішення, проте згоду на працевлаштування свідомо не надала. Твердження представника позивачки про наявність вакантних посад згідно записів у Додатку 5 від 01.12.2025 є безпідставним, юридично необґрунтованим та таким, що повністю спростовується фактичними обставинами справи. Представник позивачки у додаткових поясненнях у справі зазначає про переведення працівників ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) як про доказ наявності вакансій. Проте дані записів відображають виключно внутрішнє переведення чинних працівників на інші посади на підставі поданих ними особистих заяв. У цьому випадку мало місце переведення працівників установи на інші посади всередині кадрового штату за їхньою власною ініціативою (згідно з поданими заявами). Внаслідок цього взаємного обміну штатними позиціями загальна чисельність персоналу та кількість зайнятих місць залишилися незмінними. Вільних вакансій не утворювалося, а тому був відсутній предмет пропозиції для позивачки. Таким чином, вважають вимоги позовної заяви необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності та чинному законодавству України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що наказом Львівського обласного центру зайнятості від 16 січня 2026 року №05-к, звільнено з особового складу ОСОБА_1 , з посади кар?єрного радника відділу працевлаштування Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості 19 січня 2026 року, у зв?язку зі змінами в організації праці, скороченням чисельності і штату працівників, п.1 ст. 40 КЗиП України. Управлінню бухгалтерського обліку Львівського обласного центру зайнятості доручено: виплатити ОСОБА_13 компенсацію за 1 календарний день невикористаної основної щорічної відпустки за період роботи з 01.01.2024 по 15.12.2024, за 24 календарні дні невикористаної основної щорічної відпустки за період роботи з 16.12.2024 по 15.12.2025, за 5 календарних днів невикористаної додаткової оплачуваної відпустки за ненормований робочий день за період роботи з 16.12.2024 по 15.12.2025, за 2 календарні дні невикористаної основної щорічної відпустки за період роботи з 16.12.2025 по 19.01.2026, за 1 календарний день невикористаної додаткової оплачуваної відпустки за ненормований робочий день за період роботи з 16.12.2025 по 19.01.2026; виплатити ОСОБА_14 вихідну допомогу у розмірі місячного середнього заробітку відповідно до ст. 44 К3пП України; видати ОСОБА_15 , письмове повідомлення про параховані та виплачені суми при звільненні / т. 1 а.с.6/.
В матеріалах справи також міститься попередження про зміни в організації праці, скорочення чисельності і штату працівників від 17 листопада 2025 року, згідно якого, на виконання наказів Державного центру зайнятості від 30.10.2025 №207 «Про затвердження граничної чисельності працівників регіональних центрів зайнятості», від 30.10.2025 №209 «Про примірну організаційну структуру» та наказів Львівського обласного центру зайнятості від 31.10.2025 №356 «Про затвердження граничної чисельності працівників Львівської обласної служби зайнятості», від 31.10.2025 №357 «Про штатний розпис» та від 04.11.2025 №378 «Про штатний розпис», посаду, яку обіймає ОСОБА_15 , виведено (скорочено). Попереджено, що вона підлягає вивільненню у порядку, передбаченому статтею 492 Кодексу законів про працю України, за пунктом 1 статті 40 КЗпП України після закінчення двох місяців з моменту попередження, а саме 19 січня 2026 року, з виплатою вихідної допомоги (ст. 44 КЗпП України) і компенсаційних виплат за невикористані щорічні відпустки /т. 1 а.с.7,157/.
Згідно повідомлення Львівського обласного центру зайнятості від 18 листопада 2025 року, у зв?язку із змінами в організації праці, посаду, яку обіймає ОСОБА_1 , виведено (скорочено). У порядку працевлаштування їй пропонується посада консультанта роботодавця відділу надання послуг роботодавцям Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості на період увільлення від роботи у зв?язку з призовом на військову службу під час загальної мобілізації Ільківа Я.В. до дня його фактичного виходу на роботу (тимчасова робота) / т. 1 а.с.8, 158/.
Наказом Львівського обласного центру зайнятості від 31 жовтня 2025 року, затверджено граничну чисельність працівників Львівської обласної служби зайнятості згідно з додатком. В.о. начальника управління по роботі з персоналом (Н.Кінь), начальнику управління правового забезпечення (I.Tокар), Голові Об?єднаного коміпету профепілкових організацій працівників Львівської обласної служби зайнятості (Л.Гогоші, за згодою) після затвердження організаційних структур та штатних розписів в порядку, передбаченому статтею 492 К3пП України, провести всі заходи, пов?язані з майбутнім вивільненням працівників. Вирішено визнати такими, що втратили чинність накази Львівського обласного центру зайнятості від 07.10.2024 №l247 «Про затвердження граничної чисельності працівників Львівської обласної служби зайнятості» та від 17.12.2024 №1481 «Про внесення змін у додаток до наказу Львівського обласного центру зайнятості від 07.10.2024 №1247» /т. 1 а.с.9-11/.
Наказом Львівського обласного центру зайнятості від 31 жовтня 2025 року, затверджено організаційну структуру Львівської, Дрогобицької, Самбірської, Стрийської, Золочівської, Шептицької, Яворівської філій Львівського обласного центру зайнятості. Затверджено штатні розписи Львівської, Дрогобицької, Самбірської, Стрийської, Золочівської, Шептицької, Яворівської філій Львівського обласного центру зайнятості /а.с.12/. Крім того, в матеріалах справи також міститься структура Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості та штатний розпис /т. 1 а.с.13-14/.
Наказом Львівського обласного центру зайнятості від 04 листопада 2025 року №378, введено з 18.11.2025 в дію організаційну структуру апарату Львівського обласного центру зайнятості та Львівської, Дрогобицької, Самбірської, Стрийської. Золочівської. Шентицької. Яворівської філій Львівського обласного центру зайнятості, затверджені 31.10.2025. Введено з 18.11.2025 в дію штатні розписи апарату Львівського обласного центру зайнятості та Львівської, Дрогобицької, Самбірської, Стрийської. Волочівської, Шептицької, Яворівської філій Львівського обласного центру зайнятості, затверджені 31.10.2025. Вирішено вважати такими, що втратили чинність з 18.11.2025 накази Львівського обласного центру зайнятості від 11.10.2024 №l265 «Про штатний розпис». від 14.05.2025№9195 «Про штатний розпис», від 16.05.2025 №198 «Про штатний розпис», від 23.10.2025 №334 «Про внесення змін до наказів Львівського обласного центру зайнятості від 07.10.2024 №1248 «Про платний розпис» /т. 1 а.с.15/. Крім того, в матеріалах справи також містятиться наказ Львівського обласного центру зайнятості від 05 листопада 2024 року №192-к «Про умови поєднання дистанційної роботи в приміщеннях ЦНАП Львівської області з роботою в приміщенні філії Львівського обласного центру зайнятості», згідно якого запроваджено з 07 листопада 2024 року ОСОБА_16 , кар?єрному раднику відділу працевлаштування Жовківського управління Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості, поєднання виконання посадових обов?язків на основному робочому місці з виконанням обов?язків на віддаленому робочому місці щочетверга у приміщенні Центру надання адміністративних послуг за адресою: м. Дубляни, вул. Шевченка, 4 . У разі відсутності ОСОБА_16 виконання обов?язків на віддаленому робочому місці виконує ОСОБА_1 , кар?єрний радник відділу працевлаштування Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості. Відділу IT та електронних сервісів Львівського обласного центру зайнятості (ГАЛАСЮ В.М.), створити працівникам, визначених у п.І цього наказу необхідні технічні умови для виконання трудових обов?язків в умовах дистанційної роботи у приміщеннях ЦНАПах. В.о. директора Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості (О.Рісному) табелювати визначених працівників у п.1. цього наказу за окремим режимом роботи на віддаленому робочому місці відповідно до індивідуально визначеного графіку обслуговування клієнтів та фактичному виконанні обов?язків на віддаленому робочому місці у ЦНАПі /т. 1 а.с.16, 184/.
Наказом Львівського обласного центру зайнятості від 03 жовтня 2025 року №102-к, вирішено внести зміни до п.1 наказу Львівського обласного центру зайнятості від 05.11.2024 №192-к «Про умови поєднання дистанційної роботи в приміщеннях ЦНАП Львівської області з роботою в приміщенні філії Львівського обласного центру зайнятості» в частині заміни графіку обслуговування клієнтів фахівцями Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості на спеціально створеному віддаленому робочому місці з виконанням посадових обов?язків на осповному робочому місці та викласти його в новій редакції, а саме: « 1. Запровадити з 06 жовтня 2025 року ОСОБА_16 , заступнику начальника управління- начальнику відділу працевлаштування Жовківського управління Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості, поєднания виконання посадових обов?язків на основному робочому місці з виконанням обов?язків на віддаленому робочому місці у кожний перший та третій четвер місяця у приміщенні Центру надання адміністративних послуг за адресою: м. Дубляни, вул. Шевченка, 4. У разі відсутності ОСОБА_16 виконання обов?язків на відаленому робочому місці виконує ОСОБА_1 , кар?єрний радник відділу працевлаштування Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості.» /т. 1 а.с.17, 185/.
Крім того, в матеріалах справи також містятиться наказ від 17 листопада 2025 року №145-к про переведення працівників на підставі їхніх заяв /т. 1 а.с.18-20/. Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 , від 09 лютого 2026 року, середньоденна заробітна плата з розрахунку за 2 останні місяці становить 1545,47 грн. /а.с.21/. В матеріалах справи також міститься копія трудової книжки позивачки /а.с.22-26/. 
Листом Державного центру зайнятості від 12.09.2025 No33/1311/8098-25 повідомлено
Львівський обласний центр зайнятості про можливі зміни в організації праці регіональних служб зайнятості, що потягне за собою скорочення штату або чисельності працівників та запропоновано до 16.09.2025 надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо можливих змін в організації праці /т. 1 а.с.108/.
У зв`язку з цим, Львівський обласний центр зайнятості листом від 15.09.2025 №13.1-3497/25 повідомив голову об`єднаного комітету профспілкових організацій працівників Львівської обласної служби зайнятості та голів первинних профспілкових організацій працівників апарату та філій Львівського обласного центру зайнятості про можливу оптимізацію чисельності регіональних служб зайнятості, що потягне за собою скорочення штату або чисельності працівників у зв`язку тим, що Державний центр зайнятості розглядає питання щодо змін в організації праці регіональних служб зайнятості /т. 1 а.с.109/.
Наказом Державного центру зайнятості від 30.10.2025 №207 «Про затвердження граничної чисельності працівників регіональних центрів зайнятості» затверджено граничну чисельність працівників регіональних центрів зайнятості, у Львівській області в кількості 349 одиниць, з неї: апарат обласного центру зайнятості 92 одиниці /т. 1 а.с.110/.
На виконання вищезазначеного наказу Державного центру зайнятості наказом Львівського обласного центру зайнятості від 31.10.2023 № 356 «Про затвердження граничної чисельності працівників Львівської обласної служби зайнятості» було затверджено граничну чисельність працівників філій Львівського обласного центру зайнятості у кількості 257 штатних одиниць. Даним наказом визнано таким, що втратили чинність накази Львівського обласного центру зайнятості від 07.10.2024 № 1247 «Про затвердження граничної чисельності працівників Львівської обласної служби зайнятості» та від 17.12.2024 № 1481 «Про внесення змін у додаток до наказу Львівського обласного центру зайнятості від 07.10.2024 № 1247» /т. 1 а.с.111-112/.
На підставі наказу Державного центру зайнятості від 30.10.2025 No209 «Про примірну організаційну структуру» наказом Львівського обласного центру зайнятості від 31.10.2025 No357 «Про штатний розпис» затверджено нову організаційну структуру та штатні розписи Львівської, Дрогобицької, Самбірської, Стрийської, Золочівської, Червоноградської, Яворівської філій Львівського обласного центру зайнятості /т. 1 а.с. 119-124/.
Наказом Львівського обласного центру зайнятості від 04.11.2025 №378 «Про штатний розпис» введено з 18.11.2025 в дію нову організаційну структуру та штатні розписи апарату Львівського обласного центру зайнятості та Львівської, Дрогобицької, Самбірської, Стрийської, Золочівської, Червоноградської, Яворівської філії Львівського обласного центру зайнятості, затверджені 31.10.2025 та визнано такими, що втратили чинність з 18.11.2025 накази Львівського обласного центру зайнятості від 11.10.2024 № 1265 «Про штатний розпис», від 14.05.2025 № 195 «Про штатний розпис», від 16.05.2025 No 198 «Про штатний розпис», від 923.10.2025 № 334 «Про внесення змін до наказів Львівського обласного центру зайнятості від 07.10.2024 № 1248 «Про штатний розпис» /т. 1 а.с.125/.
Наказом Львівського обласного центру зайнятості від 13.11.2025 №387 «Про внесення змін до наказу від 31.10.2025 № 357 «Про штатний розпис» структуру та штатний розпис Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості на 2025 рік, затверджені наказом Львівського обласного центру зайнятості від 31.10.2025 № 357 «Про штатний розпис» викладено в новій редакції та введено в дію з 18.11.2025 наказом Львівського обласного центру зайнятості від 14.11.2025 № 388 «Про внесення змін до наказу від 13.11.2025 № 387 «Про внесення змін до наказу від 31.10.2025 № 357 «Про штатний розпис» /т. 1 а.с.126-128/.
Наказом Львівського обласного центру зайнятості від 05.11.2025 No 111-к «Про ознайомлення працівників Львівської, Дрогобицької, Золочівської, Самбірської, Стрийської, Шептицької, Яворівської філій філій Львівського обласного центру зайнятості із новою структурою та штатним розписом» зобов`язано в.о. директора Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості ознайомити до 10.11.2025 працівників філії з новою структурою та штатним розписом, що затверджені 31.10.2025 (наказ ЛОЦЗ від 31.10.2025 No 357) та вводяться в дію з 18.11.2025 (наказ ЛОЦЗ від 04.11.2025 No 378); попередити працівників про їх можливе звільнення з займаних посад 19.01.2026 під їх особистий підпис; подати пропозиції щодо переведення працівників філії на нові посади згідно з штатним розписом, який затверджений 31.10.2025 та кандидатури працівників, що підпадають під скорочення (з урахуванням пільг та переваг, передбачених чинним законодавством України, а саме: щодо яких встановлено обмеження на звільнення та тих, що мають право на залишення на роботі) /т. 1 а.с.129-132/.
Наказом Львівського обласного центру зайнятості від 04.11.2025 № 68-ка «Про створення Тимчасової комісії з визначення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі або щодо яких встановлено обмеження на звільнення» було утворено Тимчасову комісію з визначення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі або щодо яких встановлено обмеження на звільнення, а також розгляду пропозицій керівників філій Львівського ОЦЗ та заступників директора Львівського ОЦЗ, начальників управлінь/ відділів Львівського ОЦЗ щодо кандидатур працівників, що підпадають під скорочення, та кандидатур працівників, котрим в порядку працевлаштування будуть пропонуватися нові посади в новоутворену організаційну структуру філій та новоутворену організаційну структуру апарату Львівського обласного центру зайнятості /т. 1 а.с.132-133/.
14.11.2025 на засіданні Комісії було розглянуто пропозиції в.о. директора Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості щодо кандидатур працівників Філії, котрі підпадають під скорочення та пропозиції щодо переведення працівників Філії на нові посади Львівської філію Львівського обласного центру зайнятості, проаналізовано рівень кваліфікації, продуктивність праці та інші напрями роботи працівників Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості посади яких підпадають під скорочення та кандидатур працівників Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості, котрі пропонуються перевести на нові посади Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості визначено перелік категорій осіб, які мають перевагу в залишенні на роботі відповідно до ст.42 КЗпП України та за результатами проведеного аналізу Комісією з урахуванням пільг та переваг, передбачених чинним законодавством України вирішено подати директору Львівського обласного центру зайнятості пропозиції щодо переведення працівників Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості на нові посади у Львівську філію Львівського обласного центру зайнятості та пропозиції щодо кандидатур працівників Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості, котрі підпадають під скорочення за п.1 ст.40 КЗпП України а саме: Комісією було подано директору Львівського обласного центру зайнятості наступні пропозиції щодо переведення працівників Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості на нові посади у Львівську філію Львівського обласного центру зайнятості. Крім того, комісією було подано директору Львівського обласного центру зайнятості наступні пропозиції щодо кандидатур працівників Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості, котрі підпадають під скорочення за п.1 ст.40 КЗпП України, в т.ч. , а саме: в тому числі ОСОБА_1 , кар`єрного радника відділу працевлаштування Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості /т. 1 а.с.134-138/.
В матеріалах справи також містяться показники продуктивності праці в розрізі працівників філії Львівського ОЦЗ, розрахунок інтегральної оцінки діяльності працівників /т. 1 а.с.139-147/.
Крім того, відповідачем долучено до матеріалів справи Трудова діяльність (досвід роботи) працівників відділу працевлаштування Філії, в тому числі щодо ОСОБА_1 , згідно якої її трудова діяльність в службі зайнятості 08.2000 - 11.2007 -спеціаліст 2 категорії: відділ працевлаштування‚ громадських робіт‚ допомоги безробітним та ринку праці; спеціаліст 2 категорії спеціаліст 1 категорії : відділ сприяння працевлаштуванню та надання послуг роботодавцям; спеціаліст 1 категорії‚ провідний спеціаліст : відділ сприяння працевлаштуванню; Шевченківський районний центр зайнятості м. Львова; 11.2007 - 06.2010 провідний спеціаліст : відділ сприяння працевлаштуванню ; Львівський міський центр зайнятості, м. Львів; 06.2010 - 07.2011 головний спеціаліст : відділ сприяння працевлаштуванню; Львівський міський центр зайнятості, м. Львів; 07.2011 - 09.2011 - головний спеціаліст : відділ довідково- інформаційної роботи з населенням ; Львівський міський центр зайнятості, м. Львів; 09.2011 - 03.2015 - головний спеціаліст : відділ диспетчеризації та діловодства ; Львівський міський центр зайнятості, м. Львів; 04.2015 - 12.2022 провідний фахівець з питань зайнятості : відділ організації працевлаштування населення ; Львівський міський центр зайнятості, м. Львів; 12.2022 - 10.2024 кар`єрний радник відділу кар`єрного консультування Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості; м. Львів; 10.2024 - до цього часу кар`єрний радник відділу працевлаштування Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості; м. Львів / т.1. а.с.147-152/.
Наказом Львівського обласного центру зайнятості від 14.11.2025 №143-к «Про підготовку та вручення попереджень працівникам про можливе переведення їх на іншу посаду або вивільнення у зв`язку із змінами в організації праці» було доручено управлінню по роботі з персоналом Львівського обласного центру зайнятості підготувати попередження про наступне звільнення із займаних посад на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, яке відбудеться 19 січня 2026 року, працівникам Дрогобицької, Золочівської, Львівської, Самбірської, Стрийської, Шептицької та Яворівської філій Львівського обласного центру зайнятості з пропозицією переведення на посади (за наявності) та передати їх 17 листопада 2025 року директорам Золочівської, Стрийської, Яворівської філій Львівського обласного центру зайнятості та в.о. директора Дрогобицької, Львівської, Самбірської, Шептицької філій Львівського обласного центру зайнятості для вручення працівникам відповідно філії, посади яких підлягають виведенню (скороченню) під особистий підпис /т.1 а.с.153/.
Наказом Львівського обласного центру зайнятості від 17.11.2025 №145-к «З особового складу» на новостворені посади Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості з 18.11.2025 були переведені працівники Львівської філії ЛОЦЗ /т.1 а.с.154-156/.
В матеріалах справи також міститься акт про відмову ОСОБА_1 , від пропозиції роботи після попередження про вивільнення, згідно якого 17 листопада 2025 року працівницю ОСОБА_1 , попереджено про наступне вивільнення на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України. Згідно зі статтею 492 Кодексу законів про працю України та з огляду на наявність у Львівській філії Львівського обласного центру зайнятості станом на 18.11.2025 вакантної посади, працівниці була надана письмова пропозиція іншої роботи а саме: консультант роботодавця відділу надання послуг роботодавцям Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості на період увільнення від роботи у зв?язку з призовом на військову службу під час загальної мобілізації ОСОБА_4 до дня його фактичного виходу на роботу (тимчасова робота). Під час вручення пропозиції 18.11.2025 працівниці було роз?яснено зміст вакансії, умови праці та право надати письмову згоду чи відмову ОСОБА_1 підписом ознайомилася з пропозицією роботи, але відмовилася від проставлення лідпису на згоді чи відмові від пропозиції роботи. /т. 1 а.с.159/.
19 січня 2026 року Львівський обласний центр зайнятості повідомив ОСОБА_15 , про те, що у зв?язку з її звільненням 19 січня 2026 року у зв?язку зі змінами в організації праці, скороченням чисельності і штату працівників п. 40 КЗпП, в Львівськиму обласному центр зайнятості відсутні вакансії, що відповідають її кваліфікації або інша наявна робота /а.с.160/.
21 листопада 2025 року на засіданні Тимчасової комісії було визначено єдиного кандидата на працевлаштування на вакантну посаду враховуючи рівень кваліфікації, продуктивність праці та стаж роботи в службі зайнятості претендентів на вакантну посаду: ОСОБА_17 , провідного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та фінансової звітності управління бухгалтерського обліку апарату Львівського обласного центру зайнятості та ОСОБА_18 , провідного фахівця з питань зайнятості відділу профнавчання Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості. За результатами засідання Тимчасової комісії було надано директору Львівського обласного центру зайнятості пропозицію щодо переведення ОСОБА_18 , провідного фахівця з питань зайнятості відділу профнавчання Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості на посаду консультанта роботодавця відділу надання послуг роботодавцям Львівської філії Львівського обласного центру зайнято сті (на період мобілізації ОСОБА_19 ) /т.1 а.с.161-162/.
Наказом Львівського обласного центру зайнятості від 16.01.2026 №05-к «З особового складу» Позивачку звільнено з посади кар`єрного радника відділу працевлаштування Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості 19 січня 2026 року у зв`язку із змінами в організації праці, скорочення чисельності і штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України /т.1 а.с.163/.
Згідно повідомлення про виникнення вакансії та пропозицію працевлаштування, 18.02.2026 року стає наявною тимчасова посада кар`єрного радника відділу працевлаштування Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості /а.с.166/.
02 березня 2027 року, ОСОБА_20 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_21 , склали акт про відсутність відповіді на повідомлення про виникнення вакансії та пропозицію працевлаштування /а.с.168/.
14 жовтня 2025 року Львівський обласний центр зайнятості направив повідомлення №13.2-3932/25 в якому просив надіслати показники продуктивності праці в розрізі працівників Філії, розрахунок інтегральної оцінки діяльності працівників /т.1 а.с.169/.
На виконання листа Львівського обласного центру зайнятості від 14.10.2025 року № 13.2-3932/25 Львівською філією Львівського ОЦЗ було подано на розгляд тимчасової комісії ЛОЦЗ показники продуктивності праці в розрізі працівників Філії, розрахунок інтегральної оцінки діяльності працівників /т.1 а.с.170-171/.
Наказом Львівського обласного центру зайнятості від 14.11.2025 №144-к «З особового складу» ОСОБА_22 була переведена на посаду провідного консультатнта з реалізації проєктів відділу моніторингу проєктів управління реалізації проєктів Львівського обласного центру зайнятості /а.с.172/.
Наказом Львівського обласного центру зайнятості від 09.06.2025 No223 «Щодо прийняття управлінських рішень за результатами розгляду звернення ОСОБА_23 » позивачці було оголошено догану, позбавлено премії за місяць та зменшено розмір надбавки за інтенсивність праці /т.1 а.с.182-183/.
Відповідачем до справи було також долучено показники продуктивності роботи в розрізі працівників відділу працевлаштування Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості. Розрахунок інтегральної оцінки діяльності працівників, січень-вересень 2024 року.
Крім того, Головне управління ДПС у Львівській області на виконання ухвали Залізничного районного суду м.Львова від 29.04.2026 року, в межах функцій та повноважень, визначених ст.19-1 Податковим кодексом України, з урахуванням вимог чинного законодавства України, надало Додатки Д5 до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, що були подані Львівським обласним центром зайнятості (ЄДРПОУ 03491180) за листопад-грудень 2025 року та січень 2026 року.
Статтею 43 Конституції України проголошено право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, які він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та закріплено гарантії реалізації права на працю, що включає право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (частина шоста статті 43 Конституції України). Трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у разі змін в організації виробництва і праці, у тому числі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України).
Звільнення з цієї підстави допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України).
При скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці (частина перша статті 42 КЗпП України).
Про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві (частини перша — третя статті 49-2 КЗпП України).
Так, в ході розгляду справи, судом встановлено, що попередження про зміни в організації праці, скорочення чисельності і штату працівників від 17 листопада 2025 року /т.1 а.с.7, 157/, з яким було ознайомлено позивачку, не містить жодної пропозиції щодо переведення на іншу постійну вакантну посаду, хоча саме такий обов`язок покладається на роботодавця положеннями ст. 49-2 КЗпП України. Саме по собі вручення попередження про наступне вивільнення не свідчить про належне виконання роботодавцем обов`язку щодо працевлаштування працівника, оскільки закон вимагає не лише повідомити про майбутнє звільнення, а й запропонувати всі наявні вакансії, які працівник може займати відповідно до своєї освіти, кваліфікації та досвіду роботи.
Твердження представників відповідача про відсутність станом на 17 листопада 2025 року будь-яких вакантних посад не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду. Навпаки, матеріалами справи достовірно встановлено, що саме 17 листопада 2025 року роботодавцем здійснювалося переведення працівників ліквідованих структурних підрозділів на новостворені посади. Отже, на момент вручення позивачці попередження існували посади, які фактично заповнювалися іншими працівниками, а тому твердження про повну відсутність вакансій є таким, що спростовується самими ж документами відповідача.
При цьому, суд звертає увагу, що будь-яких належних пояснень, чому саме зазначені працівники отримали переважне право на переведення ще до проведення оцінки інших працівників, відповідачем не надано. Матеріали справи також не містять доказів того, що відносно цих працівників здійснювалася оцінка рівня їх кваліфікації, продуктивності праці, професійного досвіду, освіти чи інших критеріїв, передбачених статтею 42 КЗпП України, хоча вони так само перебували у процесі реорганізації та підпадали під відповідні кадрові зміни.
Представники відповідача у судовому засіданні пояснили, що зазначені працівники були переведені на нові посади виключно на підставі поданих ними особистих заяв. Разом із цим, на запитання суду щодо того, хто саме повідомив цих працівників про існування відповідних посад, коли саме вони були повідомлені про можливість переведення та з яких підстав така інформація була доведена саме до них, тоді як позивачці про такі посади не повідомлялося, представники відповідача будь-яких послідовних та обґрунтованих пояснень надати не змогли.
Більше того, суд виходить із загальновідомого принципу кадрового діловодства, відповідно до якого працівник об`єктивно не може подати заяву про переведення на посаду, інформація про існування якої йому невідома або яка не є вільною для зайняття. Сам факт подання такими працівниками відповідних заяв свідчить про те, що інформація про можливість переведення була доведена до них роботодавцем раніше, ніж до інших працівників, що поставило їх, в тому числі позивачку, у нерівні умови.
Так, суд підкреслює, що Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 21 лютого 2024 року у справі № 638/14165/21 (провадження № 61-13363сво23) додатково вказала, що саме лише посилання роботодавця на наявність переліку вакансій (зокрема, розміщеного на інтернет-ресурсі) не свідчить про доведення таких вакансій до відома працівника та про належне виконання цього обов`язку.
Крім цього, представник відповідача зазначав, що ще 14 листопада 2025 року тимчасовою комісією були визначені кандидатури працівників, які підлягали переведенню, а також працівників, які підлягали скороченню. Разом із тим відповідач не зміг пояснити суду, чому частина працівників була фактично переведена на нові посади ще до проведення будь-якої оцінки їх професійних якостей, тоді як щодо позивачки така оцінка проводилася вже після фактичного заповнення відповідних посад. За відсутності будь-яких об`єктивних критеріїв такого розмежування суд приходить до висновку, що окремі працівники були поставлені у привілейоване становище виключно внаслідок дискреційного рішення роботодавця, що суперечить принципам рівності трудових прав та гарантіям, передбаченим трудовим законодавством.
Окремо суд критично оцінює доводи відповідача щодо проведення нібито об`єктивної оцінки продуктивності праці працівників. Як встановлено під час розгляду справи, для визначення продуктивності роботи були використані показники лише за період січень-вересень 2024 року, тобто за період, який більше ніж на рік передував прийняттю рішення про скорочення працівників. При цьому, позивачка працювала на посаді кар`єрного радника з 2022 року до моменту звільнення в 2026 році. Відповідач не навів жодних переконливих причин, чому оцінка здійснювалася саме за цей короткий часовий проміжок, чому не враховувалися результати роботи за весь період виконання посадових обов`язків та чому саме цей період був визначений. На переконання суду, оцінка продуктивності праці працівника виключно за окремий, вибірково визначений роботодавцем проміжок часу, без належного мотивування причин такого вибору та без аналізу всієї трудової діяльності працівника, не може визнаватися достатньо об`єктивною, повною та справедливою, особливо коли її результати покладаються в основу вирішення питання щодо реалізації одного з основоположних конституційних прав людини - права на працю.
Наказом Львівського обласного центру зайнятості від 04.11.2025 № 68-ка «Про створення Тимчасової комісії з визначення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі або щодо яких встановлено обмеження на звільнення» було утворено Тимчасову комісію /т.1. а.с.132/, завданням якої згідно п.1 наказу було утворити тимчасову комісію з визначення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі або щодо яких встановлено обмеження на звільнення, а також розгляду пропозиції керівників філії Львівського ОЦЗ та заступників директора Львівського ОЦЗ, начальників управліль/відділів Львівського ОЦЗ щодо кандидатур працівників, що підпадають під скорочення, та кандидатур працівників, котрим в порядку працевлаштування будуть пропонуватися нові посади в новоутворену організаційну структуру філій та новоутворену організаційну структур апарату Львівського обласного центру зайнятості.
Крім того, згідно п. 3 вказаного наказу, комісії до 14 листопада 2025 року включно розглянути пропозиції керівників філій Львівського ОЦЗ та заступників директора Львівського ОЦЗ, начальників управліль/відділів апарату Львівського ОЦЗ щодо кандидатур працівників, що підпадають під скорочения, та кандидатур працівників, котрим в порядку працевлаштування будуть пропонуватися нові посади в новоутворену організаційну структуру філій та апарату Львівського ОЦ3.
Отже, зі змісту самого наказу вбачається, що повноваження комісії стосувалися виключно працівників, які підлягали скороченню, та осіб, яким у порядку працевлаштування мали пропонуватися нові посади після проведення відповідного аналізу. Натомість зі змісту протоколу №2 засідання комісії вбачається, що всупереч власному наказу роботодавця комісія
фактично одразу вирішила питання про переведення окремих працівників на нові посади без попереднього проведення оцінки рівня їх кваліфікації, продуктивності праці та інших професійних показників. Зокрема, це стосується працівників ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ОСОБА_26 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , яких було переведено на посади консультантів роботодавця саме до Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості, де працювала і позивачка, яка за своєю освітою, професійною підготовкою та багаторічним досвідом роботи також могла виконувати відповідні посадові обов`язки.
Більше того, суд вважає необґрунтованими твердження, наведені у протоколі комісії, про нібито проведення оцінки професійних якостей зазначених працівників, оскільки відповідачем не подано жодного документа, який би підтверджував здійснення такої оцінки або дозволяв суду перевірити її критерії, зміст та результати. За відсутності таких документів суд позбавлений можливості встановити, чи дійсно зазначені особи мали будь-які переваги перед позивачкою, а відтак наведені відповідачем твердження залишаються виключно декларативними.
Також всупереч вимогам зазначеного наказу комісією не встановлено та відповідачем не доведено наявність у перелічених працівників будь-якого переважного права на залишення на роботі або існування законодавчих обмежень щодо їх звільнення. Відповідні документи, які б підтверджували наявність таких обставин, суду не подані.
Не відповідають фактичним обставинам справи й доводи представника відповідача про відсутність вакантних посад станом на 17 листопада 2025 року, оскільки як самі накази роботодавця, так і протокол засідання комісії безпосередньо підтверджують факт переведення працівників на нові посади саме у цей період. Отже, відповідні посади існували, однак без будь- яких об`єктивних правових підстав не були запропоновані позивачці, натомість були запропоновані іншим працівникам. Така поведінка роботодавця свідчить про неоднаковий підхід до працівників, які перебували в однаковому правовому становищі, оскільки інформація про наявність посад доводилася до них у різний час та за різними критеріями, без проведення належної об`єктивної оцінки їх професійних якостей, досвіду та кваліфікації. На переконання суду, фактично роботодавець вдався до дискримінації працівників.
Також, на переконання суду, не заслуговують на увагу доводи представника відповідача про те, що працівники ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_8 мали перевагу при переведенні виключно через налагоджені контакти з роботодавцями регіону та знання специфіки вакансій окремих підприємств. Як встановлено під час судового розгляду, із зазначених осіб лише ОСОБА_25 , безпосередньо працювала консультантом роботодавця.
Разом із тим будь-яких документів, які б підтверджували рівень її продуктивності праці чи перевагу над позивачкою, відповідачем суду не подано. Інші ж особи обіймали керівні або інші посади, що саме по собі не свідчить про автоматичну наявність у них переважного права на зайняття посад консультантів роботодавця. Будь-яких належних доказів, які б підтверджували наведені відповідачем твердження щодо їх переваг, матеріали справи не містять.
Більше того, суд вважає внутрішньо суперечливою позицію відповідача, який, обґрунтовуючи законність звільнення, наполягав на тому, що позивачка за своїми професійними навичками не могла виконувати обов`язки консультанта роботодавця. Разом із тим вже після її звільнення відповідач сам запропонував позивачці саме таку посаду - консультанта роботодавця Новороздільського відділу Стрийської філії Львівського обласного центру зайнятості /т.1 а.с.166/. Зазначена обставина свідчить про необґрунтованість доводів відповідача щодо відсутності у позивачки необхідної кваліфікації та фактично підтверджує, що сама установа визнавала її професійно придатною для виконання відповідних посадових обов`язків.
Окремо суд звертає увагу на якість та належність оформлення письмових доказів, поданих відповідачем. Так, надані Львівським обласним центром зайнятості документи, які стороною відповідача визначені як накази та містяться у матеріалах справи /т. 1 а.с.111, 113, 116, 118, 125, 157, 159/, не містять жодних реквізитів, які дають можливість їх належним чином ідентифікувати як управлінські акти роботодавця, а саме номера та дати їх прийняття. Більше того, саме відповідач обґрунтовує правомірність звільнення позивачки послідовністю прийняття відповідних управлінських рішень, тому дата та номер кожного наказу мають істотне значення для встановлення фактичних обставин справи та перевірки дотримання процедури скорочення.
Крім того, суд зазначає, що відповідачем допущено порушення процедури попередження про звільнення, оскільки воно базується на документі, який було визнано нечинним в частині затвердженої раніше наказом №357 структури та штатного розпису Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості, в якій позивачка обіймала посаду кар`єрного радника відділу працевлаштування. Попередження не містить посилань на накази №387 та 388, якими було затверджено структуру та штатний розпис Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості в новій редакції. Аби виправити ситуацію відповідач за таких обставин зобов`язаний був скасувати попереднє попередження, та з моменту ознайомлення з новим попередженням розпочати відлік двомісячного строку на вивільнення працівника.
Крім того, на момент ознайомлення позивача з попередженням, яке відбулось 17.11.2025, нова редакція штатного розпису та структури не були введеними в дію. Попередження про звільнення - це похідна дія від рішення про зміни в організації виробництва та праці. Якщо на 17.11.2025 новий штатний розпис та структура не були введені в дію, то фактично штатних одиниць ще не було скорочено. Фактично відповідач попередив позивачку про подію, яка станом на дату попередження юридично ще не відбулася.
Відповідно до ч. 3 ст. 49-2 КЗпП, роботодавець зобов`язаний був запропонувати позивачці вакантні посади одночасно з попередженням. Тобто роботодавець вважається таким, що виконав вимоги ч. 2 ст. 40 та ч. 3 ст. 49-2 КЗпП щодо забезпечення працевлаштування працівника, якщо запропонував йому всі наявні на підприємстві вакансії, тобто вільну посаду, що відповідає його професії чи спеціальності, або іншу роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який підлягає звільненню, всі наявні вакантні посади та роботу, яку він здатний виконувати, тобто ті, що відповідають його кваліфікації (згідно з постановою Верховного Суду від 04.04.2019 у справі №826/4673/16).
З цього логічно випливає, що якщо нова структура не введена в дію, відповідно роботодавець не може знати напевно, які посади будуть вакантними в новій структурі. Також пропозиція посад зі старої структури (яка ще діє) позбавлена сенсу, оскільки вивільнення планується саме через її зміну. Таким чином висновки відповідача про дотримання ним вимог статті 49-2 КЗпП України в частині попередження про зміни в організації праці, скорочення чисельності і штату працівників є передчасними.
Разом із тим, суд звертає увагу, що хоча позивачкою окремої позовної вимоги про скасування наказу Львівського обласного центру зайнятості від 16 січня 2026 року №05-к «З особового складу» не заявлено, задоволення вимоги про поновлення на роботі об`єктивно зумовлює необхідність усунення правових наслідків такого наказу шляхом його скасування.
Зазначена вимога є похідною від вимоги про поновлення на роботі, оскільки саме наказ про звільнення є індивідуальним актом роботодавця, який став безпосередньою правовою підставою припинення трудових відносин між сторонами. За відсутності його скасування поновлення працівника на посаді фактично є неможливим, оскільки одночасно існували б два взаємовиключні юридичні факти: чинний наказ про звільнення та судове рішення про поновлення на роботі.
За таких обставин, на переконання суду, скасування наказу про звільнення позивачки не є виходом суду за межі заявлених позовних вимог , оскільки спрямоване виключно на забезпечення ефективного захисту порушеного права позивачки та реального виконання судового рішення. Інший підхід призвів би до виникнення правової колізії на стадії виконання рішення суду, коли роботодавець був би одночасно зобов`язаний поновити працівника на роботі та мав би дійсний наказ про припинення трудових відносин, що фактично унеможливило б належну реалізацію судового рішення.
Відповідно до вимог статті 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Середній заробіток за час вимушеного прогулу обчислюється відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, у чинній редакції.
Як встановлено судом, середньоденний заробіток позивачки становить 1489,90 грн, який визначено шляхом ділення заробітної плати за два останні календарні місяці роботи, що передували звільненню, на 43 фактично відпрацьовані робочі дні. З моменту незаконного звільнення позивачки до дня ухвалення рішення суду минуло 102 робочі дні, а тому розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 151 969,80 грн (1489,90 грн ? 102 робочі дні).
Враховуючи встановлену судом незаконність звільнення позивачки, наявність підстав для її поновлення на роботі та відсутність передбачених законом підстав для зменшення розміру такої виплати, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Львівського обласного центру зайнятості на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 151 969 гривень 80 копійок.
Суд допускає негайне виконання рішення у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника та про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць (стаття 430 ЦПК України).
У разі затримки виконання рішення про поновлення на роботі застосовуються наслідки, передбачені статтею 236 КЗпП України.
Щодо судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. 
Відтак, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з. відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

позов задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати наказ директора Львівського обласного центру зайнятості №05-к від 16 січня 2026 року «3 особового складу».

Поновити ОСОБА_1 на посаді кар?єрного радника відділу працевлаштування Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості з 19 січня 2026 року.

Стягнути з Львівського обласного центру зайнятості на користь ОСОБА_1 151 969 /сто п?ятдесят одну тисячу дев?ятсот шістдесят дев?ять/ гривень 80 копійок середньої зарплати за час вимушеного прогулу.

Стягнути з Львівського обласного центру зайнятості на користь держави 1 331 гривню 20 копійок судового збору.

Рішення в частині поновлення на роботі та виплати заробітної плати за один місяць в розмірі 12 664 /дванадцять тисяч шістсот шістдесят чотири/ гривні 15 копійок допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя:        А.І. Ліуш