Справа №751/8154/25 
Провадження №2/751/729/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2026 року       місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Яременко І. В. 
з участю секретаря судового засідання Усік Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 2913450 від 07.02.2022 року у розмірі 33474 грн 50 коп та понесених судових витрат.
Заявлені вимоги обґрунтовують тим, що 07.02.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір споживчого кредиту №2913450, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 7000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності. Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користуванням кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 33474 грн 50 коп. 10.08.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №ККЛУ-10082023, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги, у тому числі, і за договором про надання споживчого кредиту № 2913450 від 07.02.2022, за яким ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло прав грошової вимоги відносно відповідача. Позивачем було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 28.11.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
06.01.2026 до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив, згідно якого позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Вказує, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів переходу до позивача права вимоги саме до нього, зокрема договору відступлення права вимоги з додатками та реєстром боржників та укладення між ним та первісним кредитором кредитного договору, а саме його оригіналу або засвідченої копії. Вважає розрахунок заборгованості є необґрунтованим, оскільки є одностороннім та не підтверджений первинними бухгалтерськими документами, нараховані штрафні санкції, проценти та інші додаткові платежі є явно завищеними та неспівмірними наслідкам порушення зобов`язання. Окрім того просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності, зазначає, що з моменту останнього платежу за кредитним зобов`язанням минуло більше трьох років, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.
19.01.2026 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення, згідно яких позивач вважає наведені аргументи відповідачем у відзиві безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконане зобов`язання. Зазначив, що позивачем надані усі документи на підтвердження відступлення права вимоги, які додані до позовної заяви: копія договору факторингу, копія витягу з реєстру боржників, які всупереч доводом відповідача містять достатні дані, що підтверджують обсяг на зміст переданих прав, містять підписи сторін та скріплені підписами, окрім того надані копії суду належним чином посвідчені. Позивач позбавлений можливості надати цілий реєстр боржників до договору факторингу, з метою захисту інформації, яка містить банківську таємницю щодо осіб, які не є учасниками даної справи. На підтвердження укладення між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 кредитного договору №2913450 від 07.02.2022 позивачем до позовної заяви долучено копію самого кредитного договору, паспорт споживчого кредиту, копію додатку №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, які підписані електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора ОСОБА_1 . Всупереч твердженням відповідача, в матеріалах справи наявна довідка про ідентифікацію клієнта, яка підтверджує, що клієнт ОСОБА_1 , отримав одноразовий ідентифікатор М157 та вказано номер телефону на який його було направлено, крім того у довідці вказано всі персональні дані відповідача. Зазначив, що відсотки відповідачу за користування кредитом нараховувались на умовах визначених у договорі, в порядку встановленому ст. ст.1048, 1049, 1056-1 ЦК України, відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із кредитором якщо дійсно вважав встановлення типу процентної ставки несправедливою, але відповідач погодив зі своєї сторони такі умови договору. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у кредит на споживчі потреби, відповідач у свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов`язувався погашати кредит, сплачувати проценти за користування ним на умовах та порядку визначених у договорі. Вказує, що позивачем не пропущено строк для звернення з вказаним позовом до суду зважаючи на продовження строку позовної давності в період дії карантину та воєнного стану в Україні. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
26.01.2026 від відповідача на адресу суду надійшли письмові заперечення, в яких вказав, що позивачем не доведено факт укладення кредитного договору саме ним, зокрема не надано доказів на підтвердження належності номера телефону, на який було направлено код відповідачу, фактичну доставку смс-повідомлення, використання конкретного пристрою та IP-адреси, доступ до особистого кабінету, отримання кредитних коштів саме відповідачем. Зазначив, що нарахування позивачем процентів після спливу 360 днів є незаконним, та такі проценти підлягають виключенню з розрахунку заборгованості. Вважає процентну ставку у розмірі 1,99% на день завищеними, неспівмірними, та такими що підлягають зменшенню до розумного та справедливого розміру. Зазначив, що позивач не надав належних та допустимих доказів перерахування та зарахування кредитних коштів на рахунок, що належить відповідачу. Просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, альтернативно, у разі часткового задоволення позову виключити з розрахунку заборгованості проценти, нараховані після спливу строку кредиту, зменшити розмір процентів до розумного та справедливого рівня, стягнути лише суму основного боргу без завищених процентів. 
Одночасно в письмових запереченнях відповідачем наведено клопотання про витребування доказів у позивача, а саме: договору з мобільним оператором щодо наданя послуг із надсилання SMS-повідомлень; деталізацію доставки SMS-коду на номер телефону, зазначений у матеріалах справи; докази належності зазначеного номеру телефону відповідачу на дату укладення договору; механічні логи входу до інформаційної системи позивача (зокрема IP-адреси, дата, час, тип пристрою); оригінали кредитного договору, договору факторингу, акта приймання-передачі прав вимоги, реєстру боржників; платіжні документи, що підтверджують фактичне перерахування відповідачу грошових коштів (платіжні доручення, банківські виписки тощо).
Враховуючи зміст вказаного клопотання, зважаючи на предмет доказування у справі, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про витребування доказів у справі. 
03.02.2026 ухвалою суду 03.02.2026 клопотання представника позивача задоволено та витребувано докази.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримують, та просять задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертався.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 07.02.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір №2913450 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 7 000 гривень, строком на 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 57 148 грн. Кредитний договір, паспорт споживчого кредиту та таблиця обчислення загальної вартості кредиту підписані відповідачем з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, чим він погодив умови кредитування (а.с.8 ворот.-17, а.с.6 зворот.-8, а.с.17 зворот-18).
Відповідно до п.1.1 укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ІТС товариства.
Згідно п. 1.2 договору, на умовах встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Відповідно до п. 2.1 договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надалі клієнтом товариству з метою отримання кредиту.
Відповідно до п. 3.1 договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто «факт/факт». 
Згідно п. 4.1 договору, сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3 договору. 
Згідно довідки про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з яким укладено договір №2913450 від 07.02.2022 ідентифікований ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): М157, час відправки ідентифікатору позичальнику 21:19:33 07.02.2022 на номер телефону НОМЕР_3 (а.с.18 зворот).
Повідомленням ТОВ «УПР» вих.№5010-0403 від 04.03.2024, підтверджується факт виконання зобов`язання ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», згідно якого 07.02.2022 о 21:21:11 було успішно перераховано кошти у розмірі 7 000 грн, маска карти НОМЕР_4 , номер транзакції в системі iPay.ua - 136426566 (а.с. 19-зворот).
Згідно повідомлення АТ «Універсал Банк» від 08.04.2026, транзакція здійснена 07.02.2022 в сумі 7 000 грн на банківську картку № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_1 , була успішною та кошти за даною транзакцією були зараховані на відповідний рахунок цієї банківської картки (а.с. 92).
10.08.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (фактор) укладено Договір факторингу № ККЛУ-10082023. Відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості), а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами в розмірі портфеля заборгованості (а.с. 26-29).
Згідно Акту приймання-передачі реєстру боржників до Договору факторингу № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023 та Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, в тому числі відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 2913450 від 07.02.2022 в сумі заборгованості 33474 грн 50 коп (а.с. 30-зворот, а.с. 30).
Згідно платіжної інструкції №72296 від 10.08.2023 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» грошові кошти у плату за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023 (а.с. 31).
З розрахунку заборгованості за договором №2913450 від 07.02.2022 про надання споживчого кредиту, сформованого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 , станом на 10.08.2023 (день відступлення права вимоги) становить 33474 грн 50 коп (а.с. 20-25).
12.09.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було направлено ОСОБА_1 досудову вимогу про відступлення права вимоги та погашення заборгованості за кредитним договором №2913450 (а.с. 31-зворот).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Відповідно ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору.
За змістом ч. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Кредитний договір №2913450 від 07.02.2022 був укладений в електронній формі та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч. 1 ст. 205, ст. 6, 207, 627-628, ч. 2 ст. 639 ЦК України.

При цьому на виконання вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, у зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Позивачем надано належні та допустимі докази укладення з відповідачем зазначеного вище договору та отримання відповідачем кредитних коштів за вищевказаним договором.
Відповідно до положень ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Як передбачено ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 
Згідно ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). 
Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
10.08.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (фактор) укладено Договір факторингу № ККЛУ-10082023. Відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) в тому числі до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №2913450 від 07.02.2022.
Пунктом 13.1 указаного договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, та діє до 31.12.2024, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань.
Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
З позовом про визнання недійсним указаного договору відповідач не звертався. 
Отже, Договір факторингу № ККЛУ-10082023 є чинним, його дійсність ніким не оспорена, передача права вимоги за ним відповідає чинному законодавству, а тому підлягає виконанню.
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно із частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частинами першою, п`ятою, шостою та сьомою статті 81 ЦПК України також передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як напідставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
За розрахунком, наданим позивачем, вбачається, що у відповідача існує заборгованість у сумі 33474 грн 50 коп, що складається з тіла кредиту - 7000 грн 00 коп, заборгованості за процентами нарахованими - 26474 грн 50 коп. Також, вбачається, що первинним кредитором у період з 07.02.2022 по 24.02.2022 відповідачу нарахововувались проценти у розмірі 0,01% день, з 26.04.2022 по 24.10.2022 у розмірі 0,99 % день, з 25.10.2022 по 02.02.2023 у розмірі 1,99 % день. Тобто нарахування процентів відповідачу здійснено первинним кредитором у період з 07.02.2022 по 02.02.2023 (360 днів) у межах строку кредитування визначеного кредитним договором.
Доказів, які б спростували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором, відповідачем не надано. Відповідачем не надано контррозрахунок суми заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити чи інший доказ, про неправильність наданого банком розрахунку, а тому, відсутні законні підстави для того, щоб піддати сумніву нараховану позивачем суму боргу, враховуючи, що вона підтверджена наданими позивачем у сукупності доказами.
Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 14.07.2020 по справі № 367/4970/13-ц, провадження № 61-19992св18.
Суд відхиляє доводи відповідача про застосування строку позовної давності, оскільки договір №2913450 про надання коштів на умовах споживчого кредиту між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено 07.02.2022.
З 2 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року перебіг строку позовної давності (загальний і спеціальний) був зупинений через дію карантинних обмежень (п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Зупинення строків стосувалося відносин, визначених у ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК.
З 17 березня 2022 року до 03 вересня 2025 року перебіг строків позовної давності був зупинений на підставі п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Враховуючи вище викладене, позивачем не були пропущенні строки позовної давності для звернення до суду із даною позовною заявою.
Належними та допустимими доказами підтверджений факт укладання 07.02.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 кредитного договору №2913450 у передбаченій законом формі, виконання кредитором умов договору про надання позичальнику кредитних коштів та невиконання останнім зобов`язань з повернення кредитних коштів разом із нарахованими передбаченими договором процентами за користування кредитними коштами, а також перехід права вимоги за цим договором до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», що є підставою для стягнення з відповідача, нарахованої первинним кредитором заборгованості у розмірі 33474 грн 50 коп, на користь позивача.
З огляду на зазначене вище, позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають задоволенню у повному обсязі.

V. Розподіл судових витрат 

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору (а.с. 6), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2422 грн 40 коп.
Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Із матеріалів справи убачається, що правнича допомога ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надавалась Адвокатським обєднанням «Апологет» в особі адвоката Усенка М.І. на підставі договору про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025 та ордеру (а.с. 34, а.с.35 зворот).
Відповідно до Акту наданих послуг правової допомоги №137 від 05.09.2025 та Детального опису наданих послуг до акту №137, адвокатом надано правові та юридичні послуги на загальну суму 8 000 грн 00 коп (а.с.34 зворот, а.с.35).
Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням ціни позову, дотримуючись принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати не співмірними зі складністю справи та обсягом зазначених адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у меншому розмірі, а саме 4 000 грн 00 коп.
На підставі викладеного, ст.ст. 512, 514, 516, 517, 526, 527, 610-612, 627-629, 638, 1046, 1054, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 76, 81, 89, 133, 141, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №2913450 від 07.02.2022 у розмірі 33474 грн 50 коп (тридцять три тисячі чотириста сімдесят чотири гривні п`ятдесят копійок), з яких: 7 000 грн 00 коп заборгованість за тілом кредиту; 26474 грн 50 коп заборгованість за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн 00 коп (чотири тисячі гривень). 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений 17.04.2026.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, поверх 4, ЄДРПОУ 35234236)

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 )  

Головуючий - суддя І. В. Яременко