Справа № 734/1682/26
Провадження № 2/734/967/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

25 травня 2026 року	  	селище Козелець	

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі: 
головуючого судді - Бараненка С.М.,
за участю:
секретаря судових засідань – Чумак Н.М.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-щі Козелець цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Трояна Сергія Петровича до Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

із позовною заявою до Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини до суду звернувся представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Троян Сергій Петрович.
Позов мотивований тим, що позивач страждає на гіпертонічну хворобу, має серйозні проблеми з пересуванням, спричинені віковими змінами опорно-рухового апарату, а також обмеження мобільності у сукупності з епідеміологічною та безпековою ситуацією в країні мали об`єктивний характер і фізично унеможливили вчинення позивачем юридично значущих дій у встановлений законом строк, тому позивач змушена звернутися до суду за захистом свого особистого права для його відновлення.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просили задовольнити.
Відповідач Деснянська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання свого представника не забезпечила, до суду надійшла заява у якій відповідач просить розглядати справу без участі представника селищної ради за наявними в матеріалах справи доказами.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування за допомогою технічних засобів в суді не здійснювалося з підстав неприбуття всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Суд, дослідивши докази наявні у матеріалах справи та встановив обставини, що викладені нижче.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат позивача - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті № 00047411305 від 10.10.2024 року, номер актового запису про смерть 15593 від 19 вересня 2019 року, складеного відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві.
Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить: 
- 1/2 частка житлового будинку АДРЕСА_1 , що належала померлому на праві спільної часткової власності.
Вищевказана частка житлового будинку була успадкована померлим після смерті матері ОСОБА_3 , що підтверджується рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2007 р. у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Карпилівської сільської ради Козелецького району про визнання права власності на спадщину за заповітом та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17425056 від 19.01.2008 року виданого КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради.
Інша 1/2 частка вищезазначеного житлового будинку була успадкована позивачем (сестрою померлого) після смерті матері ОСОБА_3 , що підтверджується рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2007 р. у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Карпилівської сільської ради Козелецького району про визнання права власності на спадщину за заповітом та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17346206 від 13.01.2008 року виданого КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради.
Також, до складу спадщини після смерті брата увійшла: 
- 1/2 частка земельної ділянки площею 0,0600 га, кадастровий номер 7422083002:30:105:0003, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Чернігівська область, Чернігівський (колишній – Козелецький) район, село Виповзів;
- 1/2 частка земельної ділянки площею 0,0859 га, кадастровий номер 7422083002:30:103:0008, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Чернігівська область, Чернігівський (колишній – Козелецький) район, село Виповзів, що підтверджується наступним.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача - ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на вищевказані земельні ділянки.
За життя спадкодавиця склала заповіт, згідно з яким усе належне їй майно заповідала позивачу та її померлому брату - ОСОБА_2 . Відповідно до волі спадкодавиці, висловленої у заповіті, позивач та її брат стали спадкоємцями за заповітом у рівних частках (по 1/2 кожному).
Право власності на 1/2 частку вищевказаних земельних ділянок належить позивачу, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 28 липня 2025 р. Велігошою Л.М., державним нотаріусом Остерської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 958, та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 28 липня 2025 р. Велігошою Л.М., державним нотаріусом Остерської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 959.
Право власності на іншу 1/2 частку вищевказаного майна мав успадкувати померлий брат позивача – ОСОБА_2 . В установлений законом строк він фактично прийняв спадщину, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, однак за життя не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері.
Оскільки померлий ОСОБА_2 в установленому порядку прийняв спадщину, право на 1/2 частку вказаних земельних ділянок належало йому з моменту відкриття спадщини після смерті матері, відповідно, увійшло до складу його власної спадкової маси після його смерті. Позивач, як рідна сестра померлого та його спадкоємиця за законом, має право на успадкування цієї частки.
За життя ОСОБА_2 заповіту не складав, у зв`язку з чим право на спадкування після його смерті здійснюється за законом. Зважаючи на відсутність у померлого спадкоємців першої черги, а також інших осіб, які б мали право на спадкування, позивач, будучи рідною сестрою спадкодавця, є його єдиною спадкоємицею другої черги за законом.
Факт наявності родинних зв`язків між померлим ОСОБА_2 та позивачем - його рідною сестрою ОСОБА_1 - підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 02.02.1956 року, свідоцтвом про народження (виданого повторно) серії НОМЕР_2 від 17.07.2025р.
Окрім зазначеного вище, факт родинних зв`язків підтверджується і рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2007 р. у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Карпилівської сільської ради Козелецького району про визнання права власності на спадщину за заповітом.
Відповідно до частини 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
20.02.2026 року позивач, через представника – ОСОБА_4 , звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Косарєвої-Соловей Тетяни Вячеславівни із заявою про прийняття спадщини, що посвідчена 10.10.2025 року Ткаченко Н.В. приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу за реєстровим № 1812.
Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Косарєвої-Соловєй Тетяни Вячеславівни від 20.02.2026 року було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до вищезазначеної постанови, підставою для відмови у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно стало пропущення встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України строку для прийняття спадщини.
Строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата позивача розпочався 17 вересня 2019 року та закінчувався 17 березня 2020 року. Проте позивач пропустила зазначений строк з поважних причин, які мали об`єктивний, тривалий та непереборний характер, з огляду на наступне.
11 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», якою з 12 березня 2020 року на всій території України було встановлено жорсткий карантин. Зазначеною Постановою, серед іншого, було заборонено регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, а також залізничним транспортом.
Таким чином, саме в останні, вирішальні дні перебігу шестимісячного строку на прийняття спадщини, позивач з незалежних від неї причин була фізично позбавлена можливості дістатися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву. В подальшому дія карантину та пов`язаних із ним обмежень неодноразово продовжувалася відповідними Постановами Кабінету Міністрів України (зокрема, № 392, № 641, № 1236) аж до 30 червня 2023 року.
Ще до офіційного скасування карантинних обмежень, 24 лютого 2022 року, у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні було введено воєнний стан.
Дія воєнного стану на території України систематично продовжувалася відповідними Указами Президента України і безперервно триває по теперішній час.
Введення загальнодержавного карантину, зупинка міжміського транспортного сполучення, а згодом - повномасштабні бойові дії, ведення воєнного стану, перебування населених пунктів під загрозою обстрілів та повітряних тривог, у своїй сукупності та хронологічній послідовності створили для позивача об`єктивні, істотні та непереборні труднощі для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
З огляду на вищевикладене, пропуск позивачем строку для прийняття спадщини відбувся з поважних причин, які існували безперервно з березня 2020 року, а тому позивач має право на визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Окрім наведених об`єктивних перешкод, на пропуск строку вплинули й особисті обставини. позивач є людиною похилого віку та не має юридичної освіти. Вона не знала тонкощів законодавства щодо строків та правил звернення до нотаріуса.
Крім того, істотною та непереборною перешкодою для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини став вкрай незадовільний стан здоров`я позивача, зумовлений її похилим віком та наявністю ряду супутніх хронічних захворювань. Позивач страждає на гіпертонічну хворобу, а також має серйозні проблеми з пересуванням, спричинені віковими змінами опорно-рухового апарату.
Варто наголосити, що в період дії жорстких карантинних обмежень (з березня 2020 року) позивач, як особа похилого віку із серцево-судинними захворюваннями, належала до групи найвищого ризику ускладнень від COVID-19, тому будь-яке залишення місця проживання та користування громадським транспортом становило пряму загрозу її життю. У подальшому, з початком повномасштабного вторгнення (лютий 2022 року), постійний сильний стрес, неможливість безпечного пересування під час повітряних тривог та регулярні гіпертонічні кризи, остаточно позбавили позивача фізичної можливості здійснити поїздку до нотаріальної контори. Таким чином, порушення функцій організму та обмеження мобільності у сукупності з епідеміологічною та безпековою ситуацією в країні мали об`єктивний характер і фізично унеможливили вчинення позивачем юридично значущих дій у встановлений законом строк.
Так, відповідно до Постанови Верховного Суду України від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження № 61-38298св18, судом у описовій частині визначено мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права: за загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що підстав у відмові у задоволенні позовних вимог у справі не вбачається, позовні вимоги підтверджуються наявними в справі доказами.
За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов.
В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає за необхідне надати ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини.
Керуючись ч. 3 ст. 1272 ЦК України, ст. 4, 247, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Трояна Сергія Петровича до Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 , додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті брата ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.
Судові витрати з відповідача не стягувати.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається через Козелецький районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду.

Головуючий суддя Сергій БАРАНЕНКО