19 травня 2026 року

Справа № 642/2477/26
Провадження № 3/642/579/26
ПОСТАНОВА
Іменем України

19 травня 2026 року         м. Харків

Суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Цибульська С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
20.03.2026 о 10:54 год. водій ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, пров. Верхівський, біля буд. 5, керував транспортним засобом «Peugeot 207», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На підставі зазначеного стосовно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ЕПР1 № 619570 від 20.03.2026 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
19.05.2026 до суду від захисника ОСОБА_1 – адвоката Санжаревського І.А. надійшло клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи у цій справі, в якому захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, просив суд на вирішення експерта поставити питання щодо того, чи наявні у ОСОБА_1 будь-які хронічні душевні хвороби, тимчасові розлади душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану; чи страждав ОСОБА_1 на момент вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення (20.03.2026 року о 10:54 год.) будь-якими хронічними душевними хворобами, тимчасовими розладами душевної діяльності, слабоумством чи іншими хворобливими станами; чи усвідомлював ОСОБА_1 на момент вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення свої дії та чи міг він керувати ними.
В обґрунтування вказаного клопотання захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначив, що ОСОБА_1 має психічну хворобу та спостерігається у лікаря психіатра. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста Державної установи “Інститут неврології, психіатрії та наркології ім. П.В. Волошина НАМН України лікаря психіатра ОСОБА_2 № 4094 ОСОБА_1 встановлений діагноз: органічний депресивний розлад (F06.3 за Міжнародною Класифікацією хвороб).
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 – адовкат Санжаревський І.А. підтримав подане ним клопотання, просив його задовольнити. Крім того захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначив, що у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , а також вказав, що з відеозапису з нагрудної камери поліцейського не вбачається наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, заяв та клопотань до суду не подав.
Згідно з положеннями ст. 268 КУпАП адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відноситься до правопорушень, по яких присутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Заслухавши думку захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали клопотання останнього, матеріали справи, суд зазначає таке.
За змістом ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Порядок дорожнього руху на території України згідно з Законом України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).
Згідно з п. 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту). Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (п. п. 2, 3 Розділу ІІІ Інструкції).
Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 619570 від 20.03.2026 за ч. 1 ст. 130 КупАП водій ОСОБА_1 відмовився від проходження в порядку, передбаченому законодавством, огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Правопорушення вважається закінченим з моменту, коли водій відмовився від проходження такого огляду.
На відеозаписі з реєстратора транспортного засобу працівників патрульної поліції зафіксовано факт руху транспортного засобу «Peugeot 207», державний номерний знак НОМЕР_2 , зупинка вказаного транспортного засобу працівниками поліції.
На відеозаписах з нагрудних камер поліцейських, зафіксовано спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 . Відеозаписи з нагрудних камер поліцейських починаються з подій, що передували подіям, які зафіксовані реєстратором транспортного засобу, на якому рухався екіпаж поліції, відбувалися одночасно з подіями, зафіксованими на реєстраторі з транспортного засобу працівників поліції, а також подальші події, а саме: зафіксовано, як працівники патрульної поліції на службовому автомобілі слідують за автомобілем, зупиняються та виходять у напрямку до зупиненого транспортного засобу, за кермом якого перебуває ОСОБА_1 .
На відеозаписі з нагрудної камери поліцейського зафіксовано, як працівник поліції вказав ОСОБА_1 на те, що, відповідно до відомостей, наявних у працівників поліції, у водія зупиненого транспортного засобу відсутній страховий поліс. В процесі спілкування працівників поліції з водієм, поліцейськими виявлено у ОСОБА_1 наявність ознак наркотичного сп`яніння, на які водієві було вказано та запропоновано останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога. Водієві було роз`яснено порядок проходження такого огляду та наслідки відмови від його проходження. На чисельні запитання з боку працівників поліції щодо готовності ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, водій не відповідає ствердно чи негативно, розмовляє по телефону з метою отримання консультацій. На 35:40 хв. відеозапису зафіксовано, як водій сідає в автомобіль працівників поліції, екіпаж поліції разом із водієм прямують до закладу охорони здоров`я. На 43 хв. відеозапису зафіксовано відмову водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, при цьому ОСОБА_1 на запитання з боку поліцейського двічі підтверджує свою відмову від проходження вказаного огляду. Після цього Екіпаж патрульної поліції разом із ОСОБА_1 повертається до місця зупинки транспортного засобу, після чого ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та складається стосовно останнього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Окрім протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписів з реєстратора транспортного засобу екіпажу поліції та нагрудних камер поліцейських вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:
-направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.03.2026, відповідно до якого огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» не проводився; 
-рапортом інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Труфанова М.
Вказані докази є належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою та у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 268 КУпАП, Інструкції.
Зміст відеозаписів, які містяться в матеріалах справи та були досліджені судом, в сукупності з іншими доказами є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діянні ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказані відеозаписи узгоджуються з іншими доказами у справі, оцінку яким було надано судом.
Судом не приймаються доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в частині відсутності підстав для зупинки транспортного засобу, яким він керував, оскільки підстави зупинки транспортного засобу не можуть впливати на вирішення питання про винність чи невинність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Встановлення підстав для зупинки транспортного засобу не входить до предмета доказування у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із тим, що ці обставини не належать до об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення.
Водночас як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції з огляду на відсутність у працівників поліції відомостей про наявність у водія цього транспортного засобу чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та з метою перевірки таких відомостей.
Стосовно вказівки захисника на те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, суд звертає увагу на таке.
Згідно з п. п. 2, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до вимог п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.
Отже поліцейський наділений правом пред`явлення водієві вимоги пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності у працівника поліції підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Визначення ознак сп`яніння та подальше направлення на огляд є дискрецією поліцейського. При цьому суд зазначає, що на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського зафіксовано вказівку поліцейського на наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а саме: неприродної блідості обличчя, тремтіння пальців рук, що відповідає змісту дослідженого судом відеозапису.
Будь-якого іншого способу встановити чи перебуває водій у стані наркотичного сп`яніння ані Інструкцією, ані ст. 266 КУпАП не передбачено, а тому твердження захисника у вказаній частині є необґрунтованими.
Стосовно клопотання захисника про призначення у цій справі судово-психіатричної експертизи суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 273 КУпАП України експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Статтею 71 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» та статтею 21 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що судово-психіатрична експертиза в адміністративних, цивільних справах, у кримінальному провадженні призначається і проводиться на підставах та в порядку, передбачених законом, для вирішення питань, що потребують спеціальних знань в сфері судової психіатрії.
Як вбачається з клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисник просить суд призначити судово-психіатричну експертизу у справі, при цьому захисником не надано суду достатніх та переконливих доказів на підтвердження існування такої необхідності.
Як вбачається з наданої захисником копії консультативного висновку спеціаліста № 4094 від 03.04.2026, виданого психіатром ДУ «Інститут неврології та наркології ім. Н.В. Волошина НАМН України», психіатром встановлено ОСОБА_1 діагноз: органічний депресивний розлад, рекомендовано спостереження у психіатра та вживання лікарського препарату «Парокситін». Вказаний висновок датовано 03.04.2026, тобто через два тижні після подій, що відбувалися та викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 619570 від 20.03.2026.
Водночас як особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і його захисником не надано суду відомостей на підтвердження того, що на момент складання протоколу стосовно ОСОБА_1 чи раніше останній звертався до медичних закладів охорони здоров`я з надання психіатричної допомоги з метою лікування, спостерігався у лікаря психіатра, проходив лікування амбулаторно чи стаціонарно, перебував чи перебуває на відповідному обліку у закладі охорони здоров`я.
Крім того, з переглянутих судом відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксовано події, що відбувалися 20.03.2026, не вбачається наявності ознак, що свідчили б про наявність у ОСОБА_1 хворобливого стану, відповіді ОСОБА_1 на запитання працівників поліції були чіткими та логічними, поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, можна охарактеризувати як адекватну ситуації, що склалась.
З огляду на викладене суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про призначення у цій справі судово-психіатричної експертизи, оскільки стороною захисту не обґрунтовано наявність достатніх підстав, які б свідчили про необхідність призначення судово-психіатричної експертизи і ставили б під сумнів психічний стан та осудність ОСОБА_1 , а тому суд відмовляє у задоволенні відповідного клопотання захисника.
За таких обставин суд вважає доведеною поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до відомостей з облікових даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 06.01.2006.
Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, судом не враховуються.
За таких обставин суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до санкції вказаної статті у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 665 грн 60 коп.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 130, 252, 266, 268, 283-285 КУпАП України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Санжаревського І.А. про призначення судово-психіатричної експертизи відмовити.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф повинен бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і в такому випадку з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про накладення штрафу, а також витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Холодногірський районний суд міста Харкова.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Світлана ЦИБУЛЬСЬКА