ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/3154/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
судді Стецика Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Майданник Дмитро Григорович, діючи в інтересах ОСОБА_1 (далі також – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі також - відповідач), в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 у оформленні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану»;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 оформити та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму одноразової грошової винагороди у розмірі 835 833 гривень 33 копійки, передбаченої пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що з 19.09.2024 по 29.07.2025 ОСОБА_1 проходив військову службу у Військові частині НОМЕР_1 та брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій на дату набрання чинності Постановою КМУ №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Вказує, що 02.10.2025 ОСОБА_1 звернувся до командування військової частини НОМЕР_1 із заявою на виплату 1 млн грн винагороди згідно постанови КМУ №153, однак Військова частина НОМЕР_1 здійснила виплату такої винагороди не в розмірі 1 млн гривень, а в розмірі 164 166,67 грн, що відповідає сумі виплати за 1 місяць участі в бойових діях
Оскільки позивач відповідає всім критеріям передбаченим постановою КМУ №153 (вік, наявність контракту, термін участі в боях), вважає недоплату винагороди у розмірі 835 833,33 грн протиправною бездіяльністю відповідача. 
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 18.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
02.04.2026 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову ОСОБА_1 . Зазначив, що відповідно до довідки про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин від 03.02.2026 №15939/А старший солдат ОСОБА_1 брав безпосередню участь в бойових діях 30 (тридцять) днів.
Вказує, що виданню наказу командира Військової частини НОМЕР_1 про виплату одноразової грошової винагороди, визначеної Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 передує попередня перевірка законності нарахування вказаної виплати.
На виконання вказаних вимог відповідачем було направлено до Військової частини НОМЕР_2 документи щодо законності нарахування винагороди позивачу. Згідно з акта попередньої перевірки законності нарахування одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 встановлено законність нарахування позивачу вказаної грошової винагороди у розмірі 166666,67 грн. 
Як наслідок, відповідач стверджує, що нарахування та виплата позивачу спірної винагороди проведено у повній відповідності до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України №153.
Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що позивач не згоден з сумою здійсненої виплати, оскільки він брав участь в бойових діях більше ніж 30 днів.
Наголошує, що відповідачем не було надано наказів, які б підтверджували періоди участі позивача в бойових діях за які йому було здійснено виплату додаткової грошової винагороди за листопад, грудень 2024 року та січень, лютий 2025 року. 
В свою чергу, на переконання представника позивача, довідка про безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин ОСОБА_1 , яка була надана у відзиві на позовну заяву відповідачем не може бути доказом, оскільки є ризик що в довідку внесені не всі дані щодо участі в бойових діях ОСОБА_1 .
Інших заяв по суті спору від сторін не надходило. 
Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 з 19.09.2024 по 29.07.2025 проходив військову службу у Військові частині НОМЕР_1 , що підтверджується даними військового квитка позивача серії НОМЕР_3 (а.с.10зворот-14).
Відповідно до довідки про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин №15939/А від 03.02.2026 старший солдат ОСОБА_1 брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій в період з 13.10.2024 по 14.10.2024, з 20.10.2024 по 31.10.2024, з 01.11.2024 по 03.11.2024 та з 11.11.2024 по 23.11.2024 (а.с.28).
02.10.2025 ОСОБА_1 звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 із заявою у якій просив підготувати пакет документів для нарахування та виплати одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн гривень на підставі п. 4 постанови КМУ №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (а.с.16).
27.02.2026 на картковий рахунок позивача відповідачем перераховано винагороду за тривалість проходження служби у бойових умовах в розмірі 164 166,67 грн (а.с.15).
Позивач стверджує, що відповідно до пункту 4 постанови КМУ №153 він має право на отримання винагороди в розмірі 1 млн грн.
Вважаючи бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати одноразової грошової винагороди у розмірі 1 мільйон гривень протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII від 25.03.1992 «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Законом, що відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 за №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).
За змістом ч. 1 ст. 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч. 2 ст. 9 Закону №2011-XII).
Приписами ч. 4 ст. 9 Закону №2011-XII унормовано, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
11.02.2025 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі - Постанова №153).
Пунктом 4 Постанови №153 визначено, що особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. №64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. №2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.
За змістом частини 1 статті 52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.
Офіційне опублікування постанов Кабінету Міністрів України здійснюється в газеті «Урядовий кур`єр» та Офіційному віснику України, а також в інших офіційних друкованих виданнях, визначених законом. Крім того, акти Кабінету Міністрів України оприлюднюються шляхом їх розміщення на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України (ч. 5 ст. 52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України»).
Постанова Кабінету Міністрів України «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» від 11.02.2025 за №153 опублікована в газеті «Урядовий кур`єр» 13.02.2025.
Таким чином, Постанова №153 набрала чинності 13.02.2025 року з дня її офіційного опублікування в газеті «Урядовий кур`єр».
Зі змісту положень Постанови №153 можна дійти висновку, що реалізація права особи на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000 гривень можлива виключно за умови дотримання встановлених цією Постановою вимог, які мають існувати в сукупності, а саме:
вік призову на військову службу до 25 років;
бути особою рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення;
бути прийнятим або призваним на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за№2102-IX, до набрання чинності цією постановою - 13.02.2025 року у віці до 25 років;
проходити військову службу;
брати безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності вказаною постановою - 13.02.2025 року або менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни.
відсутності притягнення до відповідальності два або більше разів за сукупністю дисциплінарних стягнень строку дії яких не закінчився.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виповнилося 25 років під час прийняття на військову службу за контрактом.
Станом на 13.02.2025 року (дата набрання чинності Постанови №153) позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Матеріали справи не містять відомостей про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності два або більше разів за сукупністю дисциплінарних стягнень строк дії яких не закінчився.
Окремим дорученням Міністра оборони України №999/уд від 20.02.2025 як документи, котрі підтверджують участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення бойових дій, визначено: 
бойовий наказ чи бойове розпорядження; 
журнал бойових дій, або журнал ведення оперативної обстановки, або бойове донесення;
рапорт (донесення) командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях в районах ведення бойових дій.
З наявної в матеріалах справи Довідки про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин №15939/А від 03.02.2026 значиться, що старший солдат ОСОБА_1 брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій в період з 13.10.2024 по 14.10.2024, з 20.10.2024 по 31.10.2024, з 01.11.2024 по 03.11.2024 та з 11.11.2024 по 23.11.2024, перебуваючи в населеному пункті Петропавлівка, Куп`янського району, Харківської області. Всього брав участь в бойових діях 30 (тридцять) днів (а.с.28).
Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази про безпосередню участь позивача у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора у строк не менше шести місяців станом на дату набрання чинності Постановою №153, який необхідний для нарахування та виплати винагороди у розмірі 1 млн грн.
Суд звертає увагу позивача, що питання визначення участі військовослужбовця у бойових діях відноситься до виключної компетенції командування військових частин. Суд не може підміняти органи управління військової частини, приймати замість них рішення, які належать до компетенції такого суб`єкта, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем 
У випадку незгоди позивача із діями відповідача щодо організації належного документування його участі у бойових діях, останній вправі звернутися до суду з позовом про оскарження таких дій, а тоді повторно звернутися до суду щодо вирішення питання про виплату винагороди в розмірі 1 млн грн відповідно до постанови КМУ №153 від 11.02.2025.
Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . 
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано судом 14 травня 2026 року. 
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Суддя Н. В. Стецик