Номер провадження: 22-ц/813/6126/26 
Справа № 752/21544/18
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2026 року          м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Пересипського районного суду мічта Одеси від 25 березня 2026 року
за заявою ОСОБА_2 про призначення судової психологічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради про визначення порядку та способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Історія справи

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_2 , третя особа: Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, Пересипська районна адміністрація Одеської міської Ради про визначення порядку та способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22.12.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації, третя особа: Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання нечинним рішення органу опіки та піклування, визначення місця проживання дитини з батьком, визначення способів участі батька у особистому вихованні дитини та спілкуванні з дитиною, задоволено частково.
Визначено порядок та способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 06.06.2024р. рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22.12.2023р. було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 27.11.2024р. було частково задоволено касаційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Каращенко Юлії Валеріївни та рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 червня 2024 року в частині вирішення первісного позову про визначення порядку та способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Короткий зміст клопотання

У травні 2025 року в процесі підготовчого розгляду справи відповідачкою ОСОБА_2 було подано клопотання про призначення судової психологічної експертизи. У клопотанні зазначено, що проведення судової психологічної експертизи є необхідним для з`ясування питань стосовно прихильності дитини до одного з батьків. Так, заперечення проти позовних вимог, серед іншого, ґрунтуються на негативному ставленні дитини до батька, а також на наявності індивідуально-психологічних особливостей батька, які спроможні негативно вплинути та вже вплинули на розвиток дитини. Наявні в матеріалах справи висновки не містять відповіді на питання, які містяться в даному клопотанні. Крім того, наявні висновки зроблені лише на підставі спілкування з малолітньою ОСОБА_3 , однак, дослідження проводились без участі батька. Іншого способу отримати відповіді на поставлені питання не вбачається за можливе.
Проведення експертизи позивачка просила доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
У березні 2026 року відповідачкою ОСОБА_2 було подано клопотання, у якому, ставились додаткові питання експерту.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Пересипського районного суду міста Одеси від 25 березня 2026 року клопотання ОСОБА_2 щодо призначення судової психологічної експертизи – задоволено частково та ухвалено:
2. Призначити у справі судово-психологічну експертизу, проведення якої доручити судовим експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Одеса, вул. Рішельєвська б. 8).
3. Експертам поставити наступні питання:
1. Чи спроможна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища надавати оцінку ставленню кожного з батьків до неї, виявляти прихильність до когось з батьків?
2. Яким є психологічне ставлення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до батька ОСОБА_1 та до матері ОСОБА_2 ?
3. Яке ставлення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до спілкування з батьком ОСОБА_1 ?
4. Яким чином особливості виховної поведінки кожного з батьків впливають та/ або можуть вплинути на емоційний стан, психологічний розвиток та відчуття благополуччя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?
5. Чи відмічаються ознаки негативного впливу на психічний розвиток ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час, в чому саме вони проявляються?
6. Яка позиція дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо проживання з батьком ОСОБА_1 або матір`ю ОСОБА_2 та чим вона обумовлена з психологічної точки зору?
7. Чи має оцінка сімейної ситуації дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залежність від впливу з боку батьків або інших дорослих осіб? Якщо так, то в чому це проявляється?
8. Яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості матері ( ОСОБА_2 ), особливості її виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття психологічного благополуччя дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?
9. Чи є для дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психологічно безпечним спілкування з батьком ОСОБА_1 ?
10. Які можливі наслідки для дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі відновлення контакту з батьком ОСОБА_1 , а також у якій спосіб їх можливо безпечено відновити, та яку тривалість часу спілкування встановити?
11. Чи може примусове спілкування з батьком ОСОБА_1 негативно вплинути на психологічний стан дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?
12. Чи існують ризики психологічної травматизації дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі контакту з батьком ОСОБА_1 ?
13. Чи може нав`язування спілкування з батьком ОСОБА_1 всупереч волі дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завдати шкоди її психоемоційному стану?
Решту із заявлених питань:
-Чи може індивідуально-психологічні особливості батька ( ОСОБА_1 ), особливості його виховн ої поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття психологічного благополуччя дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?
- Які індивідуально-психологічні особливості має батько ОСОБА_1 ?
- Який характер виховної поведінки батька ОСОБА_1 по відношенню до дитини?
- Чи є домашнім (психологічним) насиллям неврахування думки дитини щодо небажання зустрічатись або спілкуватись з окремими особами / колом осіб та примушування дитини до таких зустрічей попри її небажання? І як це може вплинути на ментальне та психологічне здоров`я дитини – залишити без задоволення.
Надати в розпорядження експерта матеріали цивільної справи.
Провадження по справі на час проведення експертизи зупинити.
Попередити експерта (ів) про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.
Оплату витрат по проведенню експертизи покласти на ОСОБА_2 .
Роз`яснити сторонам, положення ст. 109 ЦПК України, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Зобов`язати ОСОБА_2 у разі відповідного клопотання експерта забезпечити явку до експерта ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Запропонувати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (за бажанням) прийняти участь у процесі проведення судової психологічної експертизи у разі запрошення судового експерта.
Роз`яснити експерту, про можливість надання висновку за матеріалами справи, у разі невиконання сторонами клопотань експерта.

Ухвала суду вмотивована тим, що висновок експерта може сприяти суду встановленню безпечного порядку спілкування батька з дитиною, враховуючи її психічні та емоціональні особливості, а саме встановлення тривалості такого спілкування, можливість залучення певного фахівця тощо.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, ухвалу Пересипського районного суду м. Одеси від 25 березня 2026 року у цивільній справі № 752/21544/18, щодо призначення психологічної експертизи, проведення якої доручено судовим експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та зупинку розгляду справи — скасувати повністю та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що оскаржувана ухвала про призначення експертизи та зупинення провадження порушує ст. 6 Конвенції з прав людини, бо розгляд справи збільшується мінімум на рік або більше. Наголошується, що під час розгляду справ, що стосується дитини, судовий орган повинен діяти швидко для уникнення будь-яких невиправдних зволікань. На думку скаржника, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд зайняв позицію, яка вигідна відповідачці- матері дитини і всіляко затягує розгляд справи, що є упередженим ставленням до інтересів батька та малолітньої дитини і їх права на контакт.
В скарзі зауважується, що призначення психологічної експертизи щодо дитини без дитини є неможливим, мати дитини не повідомила місце перебування дитини, що підтверджується ухвалою суду про призначення штрафу від 25.03.2026 року.
Крім того, скаржником звертається увага на те, що в матеріалах справи присутні з десяток висновків психологів, які складені під час ізоляції дитини від свого батька, ступінь агресії батька, зі слів дитини, щодо нього прогресивно зростає з кожним наступним таким висновком чи експертизою, замовленою матір`ю для цієї справи, тобто наступна експертиза чи висновок не будуть чимось новим.
Також, скаржником акцентується увага на тому, що ОСОБА_2 вже заявляла відповідне клопотання під час розгляду справи в суді першої інстанції, від якого в подальшому відмовились і наразі подали його повторно. Хоча в українському законодавстві відсутня можливість оскарження строку тривалості судового розгляду справи, проте це може бути порушення ст. 13 Європейської конвенції з прав людини.
Щодо закладу якому доручено проведення експертизи, скаржником зазначається, що в нього та Одеського науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України відбувається конфлікт щодо правомірності їх дій в частині права на проведення експертизи в дистанційному форматі яке суперечить позиції їх же засновнику міністерству юстиції України, та приховуванню відомостей про діяльність ОСОБА_4 перебуває у злочинній змові з відповідачкою. За таких обставин у скаржника виникають обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості майбутнього висновку.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу 

Відповідачкою ОСОБА_2 надано відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржуване судове рішення залишити без змін. Також, у відзиві відповідачка просить, визнати дії ОСОБА_1 такими, що містять ознаки зловживання процесуальними правами та застосувати до нього заходи процесуального примусу, передбачені статтями 44, 143, 144 ЦПК України, у вигляді штрафу, відобразити у мотивувальній частині постанови суду висновки щодо недобросовісної процесуальної поведінки апелянта у формулюванні, наведеному в цьому відзиві, або в іншому рівнозначному за змістом формулюванні. А у разі якщо суд апеляційної інстанції дійде висновку про необхідність уточнення резолютивної частини ухвали без зміни її суті, прошу викласти відповідний абзац у такій редакції: «Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пройти психологічне обстеження в межах проведення судово-психологічної експертизи та виконати вимоги експерта, необхідні для її проведення. Роз`яснити сторонам наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені статтею 109 ЦПК України».
Відзив вмотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою, внутрішньо суперечливою, юридично незбалансованою та такою, що не спростовує законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, і взагалі її зміст свідчить про недобросовісну процесуальну поведінку апелянта, яка полягає у використанні процесуальних механізмів не для встановлення об`єктивних обставин справи та не для захисту найкращих інтересів дитини, а для блокування ключового доказового інструменту — судово-психологічної експертизи.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до заперечення необхідності проведення процесуальної дії, яка прямо передбачена законом як інструмент встановлення істотних для справи обставин. За своєю суттю це не є належним оскарженням судового рішення, а є спробою позбавити суд доказового інструменту, без якого встановлення реального психологічного стану дитини, її ставлення до батьків, безпечності або небезпечності відновлення контакту та наслідків такого контакту є неможливим.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

18 жовтня 2018 року ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, Пересипська районна адміністрація Одеської міської Ради про визначення порядку та способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою, в якому просив:
-визнати нечинним розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державшої адміністрації від 23.02.2018 року № 124 «Про визначення місця проживання малолітньої дитини»;
-визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком - ОСОБА_1 ;
- відібрати малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від матері ОСОБА_2 та передати батькові ОСОБА_1 ;
У разі не задоволення судом позовної вимоги про визначення місця проживання дитини з батьком та відібрання дитини від матері, визначити ОСОБА_1 наступний спосіб та порядок участі у вихованні малолітньої ОСОБА_3 шляхом проживання (перебування) малолітньої доньки разом з батьком, згідно наступного графіка:
- першого та третього тижня кожного місяця за місцем проживання або перебування ОСОБА_1 , зареєстрованим у встановленому законом порядку з 12 годин. 00 хвилин понеділка поточного тижня до 12 годин 00 хвилин понеділка наступного тижня;
- у разі пропуску встановленого графіку участі у вихованні ОСОБА_3 з вини ОСОБА_1 , періодичність не поновлюється. Відповідальність щодо дитини за час знаходження дитини у батька несе батько. Витрати на утримання дитини несе особисто батько у час, коли дитина знаходиться відповідно до графіку з батьком. Витрати щодо зміни місця перебування дитини, згідно встановленого графіку участі у вихованні ОСОБА_3 несе батько в момент, коли батько забирає доньку до свого місця проживання або перебування;
- батьки ОСОБА_3 зобов`язані повідомляти один одного про місце знаходження дитини та осіб, які допомагають у догляді за дитиною, щоденно, в той час, коли дитина, згідно встановленого графіку участі у вихованні, з одним із них не перебуває, письмово або засобами смс – повідомлень;
- визначити ОСОБА_1 способи участі у вихованні ОСОБА_3 в той час, коли дитина перебуває матір`ю за місцем проживання/знаходженням матері, зареєстрованим у встановленому законом та/або за місцем проживання/знаходження дитини, зареєстрованим у встановленому Законом порядку кожного вівторка та четверга з 14.00 до 18.00;
- зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у вихованні ОСОБА_3 та передавати доньку ОСОБА_1 відповідно до встановленого графіку;
- за ОСОБА_1 закріпити право на проведення канікулярних та святкових днів з дитиною відповідно до наступного графіку:
щорічно під час осінніх, зимових, весінніх, канікул дитини - кожна перша половина канікул;
щорічно під час літніх канікул - кожна перша половина кожного місяця літніх канікул;
святкування Дня народження батька дитини разом з дитиною, не зважаючи на випадок накладення в цей день перебування ОСОБА_5 з матір`ю. Винятковими випадками є: відсутність дитини на території міста через перебування на оздоровленні/ відпочинку разом з матір`ю в межах встановленого графіку участі у вихованні; хвороби дитини, що підтверджується відповідними довідками медичного закладу;
святкування Нового Року, Різдва, дні народження членів сімей, святкування іншого порядку - поперемінно рік через рік, кожного не парного року. Святкування Дня народження дитини ОСОБА_3 з батьком поперемінно рік через рік, кожного не парного року.
У разі перебування дитини з матір`ю на Новий Рік та День народження дитини визначити ОСОБА_1 наступний графік побачень з дитиною, а саме: з 12.00 до ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 та у День народження дитини.
Зобов`язати ОСОБА_2 :
не чинити перешкод у здійснені спілкування ОСОБА_1 з ОСОБА_6 засобами телефонного та інших видів електронного зв`язку;
надавати можливість ОСОБА_3 для спілкування з батьком у час коли дитина перебуває з матір`ю.
вирішувати спільно з ОСОБА_1 вибір дошкільних та шкільних навчальних закладів (та інші питання щодо виховання ОСОБА_3 ), які має відвідувати ОСОБА_3 ;
повідомляти про зміну місця перебування доньки не пізніше ніж за 2 дні до моменту переміщення, засобом телефонного зв`язку шляхом здійснення дзвінків на телефонний номер позивача, а саме: НОМЕР_1 повідомити позивачу власний телефонний номер для надання можливості регулярно спілкуватись з донькою засобами телефонного (не обмежуючись) зв`язку, а також повідомляти про зміну власного телефонного номеру, в разі якщо таке відбудеться.
Встановити наступний спосіб утримання доньки: батьки несуть персональну відповідальність за утримання ОСОБА_3 у той період коли дитина перебуває з кожним із батьків.
У разі не задоволення судом позовних вимог про визначення місця проживання дитини з батьком та відібрання дитини та позовної вимоги про почергову участь у вихованні ОСОБА_3 , визначити ОСОБА_1 наступні способи участі ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_3 , а саме:
1) Етап перший - з часу ухвалення судового рішення до початку навчання дитини у шкільному закладі (дошкільний період);
2) Етап другий - до досягнення дитиною 14-ти років
На першому етапі (дошкільний період):
1.1.У понеділок, середу та п`ятницю першого та третього тижня кожного місяця з 17 год. 00 хв. (час коли дитина залишає дошкільний освітній заклад) до 19 год. 00 хв. години виключно в присутності батька. У разі якщо дитина не відвідує дошкільний заклад, встановити батькові наступні часі в даний період, а саме: з 11 год. 00 хв. до 19 год.00 хвилин.
1.2.У вівторок, четвер другого та четвертого тижня кожного місяця з 17 год. 00 хв. (час коли дитина залишає дошкільний освітній заклад) до 19 год. 00 хв., виключно у присутності батька. У разі якщо дитина не відвідує дошкільний заклад, встановити батькові наступні часи в даний період, а саме: з 11 год.00 хв. до 19 год.00 хвилин.
1.3.Щомісячно кожного другого та четвертого тижня кожного місяця з 17 год. 00 хв. п`ятниці і до 18 год. 00 хв. наступної за нею неділі;
1.4.Щорічно під час літнього періоду з 01 червня по 31 серпня кожні перші 15 днів, кожного місяця;
Батько дитини має попередити матір дитини засобом телефонного зв`язку заздалегідь, але не пізніше ніж за 2 години в разі неможливості використання часу на спілкування з дитиною.
Мати дитини має попередити батька дитини засобом телефонного зв`язку заздалегідь, але не пізніше ніж за 2 години в разі настання непереборних обставин (хвороба дитини, лікування за якою відбувається в домашніх умовах за місцем проживання матері дитини), що можуть унеможливити батькові дитини використати визначений за графіком час на спілкування за дитиною. Факти наявності непереборних обставин (хвороба дитини лікування за якою відбувається в домашніх умовах за місцем проживання матері дитини) мають бути підтверджені довідкою уповноваженого державного або приватного закладу охорони здоров`я. У разі лікування дитини у стаціонарному закладі охорони здоров`я, батько дитини має право знаходитись біля дитини протягом всього часу лікування якщо інше не визначене правилами лікувального закладу, щодо здійснення лікування. Батьки зобов`язані повідомляти один одного у разі хвороби дитини у будь-який час доби.
На другому етапі (шкільний період і до досягнення 14 річного віку дитиною):
2.1.У понеділок, середу та п`ятницю, першого та третього тижня кожного місяця з 14 год. 00 хв. (час коли дитина залишає шкільний освітній заклад) до 18 год. 00 хв.;
2.2.У вівторок, четвер другого та четвертого тижня кожного місяця з 14 год. 00 хв. (час коли дитина залишає шкільний освітній заклад) до 18 год. 00 хв.;
2.3 Щомісячно другого та четвертого тижня кожного місяця з 18 год. 00 хв. п`ятниці і до 18 год. 00 хв. наступної за нею неділі;
2.4.Щорічно під час літніх канікул кожні перші 15 днів, кожного місяця літніх канікул;
2.5.Щорічно під час осінніх, зимових, весінніх канікул - кожна перша половина канікул;
Батько і мати дитини мають повідомляти один одного про місце перебування дитини під час перебування дитини з іншим з батьків в періоди спілкування, зазначені в п.п. 2.4-2.5.
Батько дитини має попередити матір дитини засобом телефонно зв`язку заздалегідь, але не пізніше ніж за 2 години в разі неможливості використання часу на спілкування з дитиною.
Мати дитини має попередити батька дитини засобом телефонного зв`язку заздалегідь, але не пізніше ніж за 2 години в разі настання непереборних обставин (хвороба дитини, лікування за якою відбувається в домашніх умовах за місцем проживання матері дитини), що можуть унеможливити батькові дитини використати визначений за графіком час на спілкування за дитиною. Факти наявності непереборних обставин (хвороба дитини, лікування за якою відбувається в домашніх умовах за місцем проживання матері дитини) мають бути засвідчені довідкою уповноваженого державного або приватного закладу охорони здоров`я. У разі лікування дитини у стаціонарному закладі охорони здоров`я, батько дитини має право знаходитись біля дитини протягом всього часу лікування, якщо інше не визначене правилами лікувального закладу, щодо здійснення лікування. Батьки зобов`язані повідомляти один одного у разі хвороби дитини у будь-який час.
Встановити наступний спосіб виконання рішення суду у частині визначених часів побачення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме: дитина має передаватись батькові вдягнена по сезону, по погоді. У разі коли батько забирає дитину з дошкільного/шкільного закладу у періоди визначені п.І, II дитину батько забирає самостійно за адресою дошкільного/шкільного закладу. У разі коли батько забирає дитину у періоди часу визначених п.1.3, 1.4, 2.3, 2.4, 2.5 батько дитини забирає дитину за зареєстрованою адресою проживання/перебування матері дитини у визначеному Законом порядку.
У період, коли дитина проводить з батьком час більший ніж 24 години, мати дитини має забезпечити дитину достатньої кількістю змінного одягу на весь період перебування дитини з батьком.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 23.02.2018 року № 124, визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю, ОСОБА_2 . Наразі, зазначене рішення не відповідає дійсним обставинам справи. Малолітня донька фактично проживає за іншою адресою, ніж тією, для якої таке рішення було видано, порушує право дитини на особисте спілкування з батьком, переховує дитину та не належно виконує батьківські обов`язки.
Відповідачка позовні вимоги не визнала у повному обсязі, посилаючись на те, що примусові регулярні зустрічі малолітньої доньки із батьком, шляхом подорожей до інших міст є психологічно та фізично обтяжливими для дитини такого віку, призведе до порушення звичайного укладу її життя, завадить нормальному вихованню дитини та з огляду на нестабільний психологічний стан дівчинки загрожує додатковими психологічними потрясіннями, у зв`язку з чим суперечить інтересам дитини.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22.12.2023р. позовні вимоги ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації, третя особа: Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання нечинним рішення органу опіки та піклування, визначення місця проживання дитини з батьком, визначення способів участі батька у особистому вихованні дитини та спілкуванні з дитиною, задовольнити частково.
Визначено порядок та способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
кожної першої та третьої суботи та неділі місяця з 10 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. у населеному пункті за місцем проживання дитини ОСОБА_3 , у присутності матері дитини ОСОБА_2 в перші три місяці з дня набрання рішенням законної сили (після спливу вказаного строку - без присутності матері дитини);
через три місяці, другого та четвертого тижня кожного місяця з 18 год. 00 хв. п`ятниці і до 18 год. 00 хв. наступної за нею неділі,
у понеділок, середу та п`ятницю, першого та третього тижня кожного місяця з 14 год 00 хв до 18 год 00 хв;
у вівторок, четвер другого та четвертого тижня кожного місяця з 14 год 00 хв до 18 год 00 хв;
необмежене спілкування батька з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного засобу зв`язку;
спільного відпочинку батька з донькою :
- щорічно під час осінніх, зимових, весняних канікул дитини - половина канікул,
- щорічно під час літніх канікул – 15 днів кожного місяця літніх канікул;
- святкування Дня народження батька дитини разом з дитиною. Винятковими випадками неможливості cвяткування є відсутність дитини на території міста через перебування на оздоровленні / відпочинку разом з матір`ю в межах встановленого графіку участі у вихованні, або хвороби дитини, що підтверджується відповідними довідками медичного закладу;
- святкування Нового Року, Різдва - поперемінно рік через рік, кожного не парного року,
- святкування Дня народження дитини ОСОБА_3 з батьком поперемінно рік через рік, кожного не парного року,
- у разі перебування дитини з матір`ю на Новий Рік та День народження визначити ОСОБА_1 побачення з дитиною в ці дні з 12 год 00 хв до 16 год 00 хв.
Батько і мати дитини мають повідомляти один одного про місце перебування дитини під час перебування дитини з іншим з батьків в періоди спілкування.
Батько дитини має попередити матір дитини засобом телефонного зв`язку заздалегідь, але не пізніше ніж за 2 години в разі неможливості використання часу на спілкування з дитиною.
Мати дитини має попередити батька дитини засобом телефонного зв`язку заздалегідь, але не пізніше ніж за 2 години в разі настання непереборних обставин (хвороба дитини, лікування за якою відбувається в домашніх умовах за місцем проживання матері дитини), що можуть унеможливити батькові дитини використати визначений за графіком час на спілкування за дитиною. Факти наявності непереборних обставин (хвороба дитини, лікування за якою відбувається в домашніх умовах за місцем проживання матері дитини) мають бути засвідчені довідкою уповноваженого державного або приватного закладу охорони здоров`я. У разі лікування дитини у стаціонарному закладі охорони здоров`я, батько дитини має право знаходитись біля дитини протягом всього часу лікування, якщо інше не визначене правилами лікувального закладу, щодо здійснення лікування. Батьки зобов`язані повідомляти один одного у разі хвороби дитини у будь-який час.
Зобов`язати ОСОБА_2 :
- повідомляти про зміну місця перебування ОСОБА_3 не пізніше ніж за 2 дні до моменту переміщення, засобом телефонного зв`язку шляхом здійснення дзвінків на телефонний номер ОСОБА_1 , а саме: НОМЕР_1 ;
- повідомити ОСОБА_1 телефонний номер для надання ОСОБА_1 можливості регулярно спілкуватись з ОСОБА_3 засобами телефонного зв`язку;
- не перешкоджати ОСОБА_1 у прийняті участі у виховані та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за встановленими порядком та способами.
Постановою Одеського апеляційного суду від 06.06.2024р. рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22.12.2023р. було залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 27.11.2024р. було частково задоволено касаційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Каращенко Юлії Валеріївни та рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 червня 2024 року в частині вирішення первісного позову про визначення порядку та способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.12.2024р. судом було відкрите загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання у справі.
В процесі підготовчого розгляду справи 27.05.2025р. відповідачкою ОСОБА_2 було подано клопотання про призначення судової психологічної експертизи.
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 03.09.2025р. було вирішено клопотання відповідачки ОСОБА_2 від 27.05.2025р. щодо призначення судової психологічної експертизи вирішити після надання пояснень в судовому засіданні в процесі розгляду справи по суті сторонами у справі, а також заслуховування думки малолітньої ОСОБА_3 .
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 15.10.2025р. судом було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
13.03.2026 року судом було проведення опитування малолітньої ОСОБА_3 за участю психолога.
23.03.2026 року відповідачкою ОСОБА_2 було подано клопотання про призначення судової психологічної експертизи, у даному клопотання ставились додаткові питання експерту.
Також, в матеріалах справи є декілька психологічних досліджень, які стосуються психологічного стану дитини - ОСОБА_3 .
1. За протоколами психоконсультаційного дослідження ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка» від 19 жовтня , 09 листопада та 17 грудня 2018 року, 14 січня 2019 року рекомендовано корекційну роботу з дитиною, створення спокійного середовища для стабілізації стану дитини. Зазначено, що дитина емоційно прив`язана до матері і на даний час розлука або відсутність матері, яка є стабілізатором для дитини, погіршать стан дитини та збільшать рівень її тривоги;(Т.1, а.с. 147-149)
2. За результатами дослідження Міжнародного Гуманітарного Центру ,який проведено у грудні 2018 року за участю психолога ОСОБА_7 , було зазначено, що при відтворенні своєї сім`ї дівчинка зображала себе поруч з мамою та дідусем і бабусею, а тата вона ставила на відстані позаду. Матір для дитини є адаптивним партнером, який є чутливим та підтримуючим до її потреб, які змінюються у процесі розвитку. Під час гри ОСОБА_5 могла зупинитися і ніби згадуючи щось погане говорила про тата «Тато злий. Він бив маму і бабусю. Я придумала, що його потрібно побити ногами». Психоемоційний стан дитини та її матері свідчать про високий рівень тривожності, стрес та психологічну травмованість дитини, наслідком того, що дитина неодноразово знаходилася в самій глибині конфлікту, стало і стремління дівчинки самотужки покарати свого батька за насильство щодо матері і бабусі. Такий розвиток агресивності дитини разом з бажанням встановити справедливість є досить небезпечним, оскільки така поведінка може проявлятися і в інших умовах щодо інших дітей чи тварин. Рекомендовано дитині пройти довготривалу реабілітаційну програму з психологом, припинити зустрічі батька з дитиною у зв`язку з його агресивною поведінкою (Т.7, а.с. 46-53);
3. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №19 складеного відділом судово-психіатричних експертиз ДУ «ЦПЗМНА МОЗ» за заявою представника ОСОБА_2 , Єлизавета виявляє найбільшу прихильність до своєї матері та значуще позитивне ставлення до неї, виявляє любов та прив`язаність до матері , лагідне шанобливе ставлення до неї, сильний емоційний зв`язок. До батька дитина виявляє виражене негативістичне ставлення, прихильності до нього вона не виявляє, а навпаки під час обговорення особистості батька у дитини спостерігається виражена тривога, страх з регресивною поведінкою та негативізм (Т.4, а.с. 152-162);
4. 26 липня 2019 року складено висновок експертів №23/19 за результатами проведення комісійної психологічної експертизи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за заявою ОСОБА_2 . Згідно з дослідженням ОСОБА_3 має виражене позитивне ставлення до матері, ставлення до батька на час проведення дослідження є негативним, дитина відчуває відносно батька страх та не бажає зустрічатися з ним. Для забезпечення найліпших інтересів дитини з психологічної точки зору експертами рекомендовано: залишення дитини з матір`ю, припинення зустрічей з батьком до проведення ним всебічного психологічного обстеження і за необхідністю відповідних психологічних консультацій (терапії) Після проходження відповідної програми та зміни батьком поведінкової стратегії , зустрічі з донькою можливі за її бажанням та у присутності людини, якій дитина довіряє та на яку може психологічно обпертися (матір, дідусь, психолог тощо) (Т.7,а.с. 85-103);
5. За висновком практичного психолога ОСОБА_10 за результатами психологічного аналізу ситуації участі батька та матері у піклуванні, розвитку та вихованні малолітньої дитини на звернення ОСОБА_1 складеного 08 січня 2019 року перешкоджання спілкуванню дитини з батьком несприятливо позначається на психоемоційному та особистісному розвитку. Для повноцінної , якісної взаємодії батька з дитиною рекомендовано забезпечити можливість систематичної ночівлі дитини у батька, спільного канікулярного часу (по досягненню дитиною шкільного віку та святкових днів. За результатами психодіагностичного обстеження ОСОБА_1 підготовленого психологом ОСОБА_10 , психотип ОСОБА_1 не є таким, що вказує на здатність до систематичного фізичного, психологічного, емоційного насильства, жорстокого поводження з дітьми, а оцінюючи ризики щодо можливості вчинення ним фізичного чи психологічного насильства стосовно доньки , то такі ризики є мінімальними (Т.1, а.с. 167-173, Т.3, а.с. 18-35);
6. 01 червня 2020 року на запит ОСОБА_2 психологом ОСОБА_11 було надано рецензію на висновок фахівця за результатами психодіагностичного обстеження ОСОБА_1 підготовленого психологом ОСОБА_10 , згідно з якою зазначено, що надані висновки є методично необгрунтованими: вибір стратегії та методів дослідження є суттєво обмеженим; психодіагностичне дослідження індивідуальних особливостей ОСОБА_1 проведено з порушенням основних принципів організації і проведення психологічного дослідження в цілому ; результати проведеної роботи у тексті не відображені; висновки зроблені без належної аргументації, тому є тенденційними упередженими і не мають практичної цінності. Висновки та рекомендації , які надав психолог ОСОБА_10 не відповідають застосованим методикам та процедурі обстеження (Т. 7, а.с.104-107);
7. 15 червня 2020 року на запит ОСОБА_2 психологом ОСОБА_11 було надано рецензію на висновок фахівця за результатами психологічного аналізу ситуації участі батька та матері у піклуванні, розвитку та вихованні малолітньої дитини, згідно з якою висновок фахівця не містить «психологічного аналізу ситуації, яка склалася в родині після розлучення» а у частині сформульованих у ньому висновків та рекомендацій, не відповідає теоретичним положенням сучасної психологічної науки (Т.7, а.с. 108-112);
8. Згідно з висновком експерта ОСОБА_9 №0161 за результатами проведення психологічної експертизи від 24.04.2020 року, яка призначена слідчим за матеріалами кримінального провадження, зазначено, що психологічне ставлення ОСОБА_3 до батька ОСОБА_1 є недовірливим, негативно напруженим. Єлизавета налякана діями батька, бачить в ньому кривдника та «ворога» її родини. Психологічні особливості поведінки батька у обставинах , які зазначені у клопотанні: мають ознаки психологічного насилля та ознаки обєктного ставлення до дочки . В обставинах , що мали місце 08 липня 2019 року в дитячій лікарні ОСОБА_1 повністю проігнорував психологічний стан дитини, не замислився про психологічні наслідки своїх дій. Психологічні особливості поведінки дитини в обставинах, викладених у клопотанні, при появі батька виникло напруження, підсвідома реакція «бій-біжи-замри: дитина обрала шлях «бігти», злякалася, почала ховатися, шукала підтримки та захисту у бабусі (залізає до неї на руки); коли батько не звернув уваги на реакцію дитини ОСОБА_5 продовжила ховатися. Психологічний стан на час обстеження дозволяє діагностувати наявність моральних страждань внаслідок ситуації, яка мала місце 08 липня 2019 р. Рольовий статус учасників конфлікту, який мав місце 08 липня 2019 року відповідно до психологічного аналізу ситуації ОСОБА_1 - нападник (встановлюється відповідно до його поведінкових проявів ), ОСОБА_3 – жертва (встановлюється відповідно до її самопочуття та поведінкових проявів). Дитина боялася, що «нападник» її вкраде, намагалася від нього сховатися. Встановлено ознаки психологічного насильства (Т.7, а.с. 113-121);
9. Згідно консультативного висновку №04/25-к від 05.04.2025 року, який складений ФОП ОСОБА_12 відповідно до якого для забезпечення найліпших інтересів дитини відновлення спілкування дитини з батьком виключно за її бажанням та у психологічно безпечних для дитини умовах (таких, які Єлизавета обере самостійно), виключення участі дитини в пролонгованій конфліктній взаємодії батьків та уникнення залучення дитини до тривалих судових тягагин. (Т.15, а.с. 118-127).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, суд в процесі розгляду справи опитав малолітню ОСОБА_3 , яка в категоричній формі висловлювала своє небажання зустрічатись з батьком, а також, що вона не вважає позивача своїм батьком, а також просить захистити її від нього. Окрім того, вона повідомила, що пам`ятає, що коли вони жили разом батько бив її мати, а також бабуся та дідуся, а також батько викручував її ноги.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За змістом п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (ч. 1 ст. 102 ЦПК України).
Заявляючи клопотання відповідачка вказувала на те, що проведення експертизи дозволить визначити психологічний стан дитини, її ставлення до батьків, наслідки можливого контакту, ризики примусового нав`язування такого контакту та рівень психологічної безпеки, що не може бути встановлено без спеціальних знань.
Нормами статей 12,13 ЦПК України визначено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового слідства чи суду.
Згідно із частиною 1статті 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Згідно ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.
Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженою наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року №53/5із змінами та доповненнями передбачено, що психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви у поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки. Основним завданням психологічної експертизи є визначення у під експертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей тощо.
Отже, діючим цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування. Також за змістом вказаних норм кожна сторона має право надавати суду докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, обставин, для з`ясування яких необхідні спеціальні знання - висновки експертизи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що предметом позову є визначення порядку та способів участі батька у виховані та спілкуванні з малолітньою донькою, при визначенні якого суди зобов`язані враховувати психологічний стан дитини, що можливо встановити за допомогою експертизи.
Хоча висновок за результати судової експертизи є лише одним з доказів у справі, який не має заздалегідь обов`язкової сили для суду, проте йому надається оцінка поряд з іншими доказами у справі.
Слід зазначити, що одним з принципів цивільного судочинства, є змагальність сторін, тому суд не має права позбавляти сторону у справі можливості таким чином довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Принцип змагальності передбачає, зокрема і те, що суд у розгляді справи займає позицію об`єктивного та неупередженого арбітра, не збирає докази, а лише оцінює ті, що надані сторонами. Принцип змагальності є складовою справедливого судового розгляду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі, диспозитивності та розумності строку.
У пункті 71 рішення у справі «Дульський проти України» від 01 червня 2006року Європейський суд з прав людини також підкреслив, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За наведених умов, призначення експертизи у цій справі не суперечить закону, та не порушує принципу рівності сторін і не є порушенням норм процесуального права, а направлене на всебічне і повне з`ясування обставин справи, з метою винесення законного, справедливого та обґрунтованого судового рішення, а тому доводи апеляційної скарги про затягування розгляду у даному конкретному випадку не є слушними.
Апеляційний суд не приймає доводи скаржника, щодо його конфлікту з Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції, оскільки експерти самостійно несуть відповідальність за наданими висновками та попереджаються про кримінальну відповідальність.
Крім того, колегія суддів зауважує, що скаржник не був позбавлений можливості заявити клопотання про проведення експертизи в іншій установі, проте цього не зробив.
Загалом доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постановлена ухвала відповідає вимогам процесуального закону.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції та власного тлумачення характеру спірних правовідносин, законності та обґрунтованості висновків суду ці доводи не спростовують.
Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності, що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Щодо вимоги відповідачки про визнання дій ОСОБА_1 такими, що містять ознаки зловживання процесуальними правами та застосувати до нього заходів процесуального примусу то колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, оскільки у зазначеній справі відсутні обставини які б вказували на те, що дії позивача були спрямовані на шкоду правосуддю та зловживання своїми правами.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм процесуального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Пересипського районного суду міста Одеси від 25 березня 2026 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 26.06.2026 року.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький